УХВАЛА

06 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа №  908/6167/15 (908/3709/23) 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Васьковського О.В. 

розглянувши матеріали касаційної скарги  ОСОБА_1 
на постанову  Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025
у справі № 908/6167/15 (908/3709/23)
за позовом позивача-1 - ОСОБА_1 , 
позивача-2 - ОСОБА_2 , 
позивача-3 - ОСОБА_3 , 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа», 
треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів:
- ОСОБА_4 , 
- ОСОБА_5 , 
- ОСОБА_6 , 
- ОСОБА_7 , 
- ОСОБА_8 , 
- ОСОБА_9 , 
- ОСОБА_10 , 
- Обслуговуючий кооператив «Будівельно-житловий кооператив «Зірковий Запоріжжя», 
- ОСОБА_11 , 
- ОСОБА_12 , 
- ОСОБА_13 , 
треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача:
- ОСОБА_14 , 
- ОСОБА_15 , 
про зобов`язання занести відомості про об`єкти незавершеного будівництва до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва,
в межах справи № 908/6167/15
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа»

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до Господарського суду Запорізької області з позовом про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа» зареєструвати відомості про об`єкт незавершеного будівництва до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.
Господарський суд Запорізької області рішенням від 17.07.2024 позов у справі № 908/6167/15 (908/3709/23) задовольнив, зобов`язавши Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа» здійснити у Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва державну реєстрацію відомостей про такі об`єкти незавершеного будівництва:
-                              багатоквартирний житловий будинок, що будується в житловому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований по АДРЕСА_1 ;
-                              багатоквартирний житловий будинок, що будується в житловому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований по АДРЕСА_2 , в кварталі поміж вул. Запорізькою, вул. Шкільна та Прибережною магістраллю, у              м. Запоріжжі.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа» на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.07.2024 у справі № 908/6167/15 (908/3709/23) задоволено, рішення Господарського суду Запорізької області від 17.07.2024 у справі № 908/6167/15 (908/3709/23) скасовано, відмовлено в задоволенні позову у справі № 908/6167/15 (908/3709/23).
16.07.2025 представником позивача адвокатом Скримою В.А. подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025 в порядку статей 286-288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
21.07.2025 від ОСОБА_15 надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження, які мотивовані тим, що касатором не пройдений процесуальний фільтр, передбачений п.1, 3  ч.2 ст. 287 ГПК України для відкриття касаційного провадження.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.
Частиною другою статті 290 ГПК України передбачено, зокрема, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено: 1) найменування суду касаційної інстанції; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) судові рішення, що оскаржуються; 5) підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Крім того, відповідно до частини 3 статті 290 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає такого підтвердження.
Відповідно до частини 8 статті 60 ГПК України в разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Касаційну скаргу сформував у підсистемі "Електронний суд" представник позивача 1 - ОСОБА_1 адвокат Скрима В.А. 
Додатки касаційної скарги містять скан-копію ордера серії АР № 1107375 від 09.11.2022 на уповноваження представляти інтереси від імені ОСОБА_1 адвокатом Скримою Валерією Анатоліївною та скан-копію ордера серії АР № 1154328 від 01.12.2023 на уповноваження представляти інтереси від імені ОСОБА_3 адвокатом Скримою Валерією Анатоліївною.
Зі змісту касаційної скарги не можливо дійти висновку про те, чи касаційна скарга підписана адвокатом Скримою В.А. подана від одного скаржника ОСОБА_1. чи  адвокат представляє інтереси двох скаржників позивача-1 ОСОБА_1 та позивача-2 ОСОБА_3.
Ураховуючи, що правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, а касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог чинного процесуального законодавства, тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
З огляду на приписи п. 5 частини другої статті 290 ГПК України, скаржник повідомляє, що судові рішення прийняті внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. 
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, та скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування вказаного висновку (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування конкретної норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).
При поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України скаржник повинен чітко зазначити норму права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.
У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 ГПК. Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Крім того, заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним, тому суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Лише посилання скаржника, як на підставу для відкриття касаційного провадження, на порушення норм процесуального та матеріального права,    які, на думку скаржника, неправильно чи з порушенням застосовано судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення, не можна вважати таким, що відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України.
Водночас Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення Судом принципу змагальності сторін. 
У касаційній скарзі заявник вказує на те, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з підстав, визначених пунктом 1, 2, 3 частини 2 статті 287ГПК України
На обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначив про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування приписів Закону України від 15.08.2022 №2518-ІХ «Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому» відносно об`єктів будівництва право на виконання будівельних робіт, набуте відповідачем до набрання чинності Законом №2518-ІХ, також відсутній висновок Верховного Суду щодо обов`язку саме замовника будівництва, який набув право виконання будівельних робіт до набрання чинності Законом №2518-ІХ, вносити відомості про майбутній об`єкт нерухомого майна до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.
Однак, на обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, скаржником чітко не зазначено яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також не обґрунтувано у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, до того ж скаржник не обґрунтував необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми.
У касаційній скарзі заявник вказує на те, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з підстав, визначених пунктом 1 та 2 частини 2 статті 287 ГПК України, проте не наводить будь-якого обґрунтування наведених підстав.
З огляду на викладене, касаційна скарга містить суперечливі доводи щодо підстав касаційного оскарження. 
При цьому слід враховувати, що Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями та обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, яких не виклав сам заявник. В іншому випадку вказане б призвело до порушення таких принципів цивільного процесу, як змагальності та диспозитивності.
Зміст касаційної скарги, не відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не зазначено відповідну підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав).
Відповідно до частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
З огляду на таке, касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025 у справі № 908/6167/15 (908/3709/23)  підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків касаційної скарги, шляхом надання касаційної скарги в новій редакції або пояснень  із урахуванням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, з огляду на предмет касаційного оскарження.
На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290  ГПК України, Верховний Суд, -
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025 у справі № 908/6167/15 (908/3709/23) залишити без руху.
2. Надати строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                              О.В. Васьковський