УХВАЛА

12 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа № 243/12225/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І. В. (головуючої),  Бенедисюка І.М. та Власова Ю. Л.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (далі -Банк) 
на рішення Господарського суду міста   Києва від 19.02.2025 та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025
за позовом ОСОБА_1  
до Банку
про розірвання договорів застави, відновлення договорів (Вклад "Депозит VIP"), розірваних внаслідок вчинення кримінального правопорушення, надання оригіналів договорів та стягнення моральної шкоди,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 ;
ОСОБА_3 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:      ОСОБА_4 ; 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сталь-Центр"; 
ОСОБА_5 ; 
ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Банк 07.07.2025 (через систему "Електронний суд") звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 у справі №  243/12225/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Від ОСОБА_1 08.07.2025 та 29.07.2025 (через систему "Електронний суд") надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Банку у цій справі.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 17.07.2025 для розгляду касаційної скарги у цій справі визначено колегію суддів у складі: Булгакова І.В. - головуюча, Бенедисюк  І.М. та Власов Ю.Л. 
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.07.2025 касаційну скаргу Банку залишено без руху, зокрема у зв`язку з тим, що у скарзі належним чином не обґрунтовано підстави подання касаційної скарги, визначені пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) в частині конкретизації норм права, порушення та/або неправильного застосування яких припустилися, на думку скаржника, суди попередніх інстанції під час ухвалення оскаржуваних судових рішень; надано скаржнику строк для усунення недоліків.
Вказана ухвала від 24.07.2025 про залишення касаційної скарги без руху була надіслана та доставлена  в електронний кабінет скаржника 24.07.2025 о 19:35.
Банк 27.07.2025 (через систему "Електронний суд") на виконання вимог ухвали суду про залишення його скарги без руху подав до Касаційного господарського суду заяву про усунення недоліків з касаційною скаргою у новій редакції, в якій скаржник в обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої в статті 287 ГПК України, посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, частини четвертої статті 75 ГПК України щодо застосування преюдиційних обставин (аналогічні положення щодо яких закріплено також у статті 82 Цивільного процесуального кодексу України), частини першої статті 22, частини першої статті 167, статті 204 Цивільного кодексу України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах, про які скаржник зазначає у скарзі.
Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.
З огляду на усунення скаржником недоліків касаційної скарги з урахуванням поданих заперечень, беручи до уваги, що касаційна скарга подана в межах строків, визначених частиною першою статті 288 ГПК України, та відповідає вимогам статті 290 названого Кодексу, а доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, Суд дійшов висновку, що подані матеріали достатні для відкриття касаційного провадження з підстав, наведених у скарзі.
Водночас у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції до закінчення їх перегляду в касаційному порядку з посиланням на те, що виконання судових рішень у цій справі може призвести до  порушення прав та інтересів як скаржника, так і позивача та до безпідставних майнових втрат обох сторін.
Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. 
Аналіз вказаної статті свідчить, що клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії  має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами.  
Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо. 
Однак саме лише посилання скаржника на потенційну можливість настання для нього негативних наслідків без подання відповідних доказів, які підтверджували б необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, не є тією безумовною підставою для зупинення виконання (дії) судового рішення, а право скаржника на касаційне оскарження судового рішення саме по собі також не може бути причиною зупинення виконання (дії) рішень суду першої та апеляційної інстанцій, що набрали законної сили і є обов`язковими до виконання (стаття 1291 Конституції України, стаття 326 ГПК України).
Крім того, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду. 
Разом з тим скаржником не доведено, що захист прав скаржника, його свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Отже, враховуючи, що зупинення виконання судового рішення в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду та беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення і з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції підстав для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, оскільки на доведення таких підстав не наведено документально обґрунтованих обставин, у Суду відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання. 
Керуючись статтями 234, 294, 332 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1 Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Господарського суду Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 у справі №  243/12225/21.
2. Призначити розгляд касаційної скарги у цій справі у відкритому судовому засіданні Касаційного господарського суду на 11 вересня 2025 року об  11:00 у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. 302.
3. У задоволенні клопотання Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про зупинення виконання рішення Господарського суду Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 і постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 у справі №  243/12225/21 відмовити.
4. Надати учасникам справи строк для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу до 29 серпня 2025 року.
5. Витребувати матеріали справи №  243/12225/21 Господарського суду міста Києва за позовом ОСОБА_1  до Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про розірвання договорів застави, відновлення договорів (Вклад "Депозит VIP"), розірваних внаслідок вчинення кримінального правопорушення, надання оригіналів договорів та стягнення моральної шкоди, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:      ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Сталь-Центр", ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
6. Копію ухвали надіслати Господарському суду міста Києва та Північному апеляційному господарському суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                        І. Булгакова

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк 

Суддя                                                                                                    Ю. Власов