УХВАЛА

08 серпня 2025 року 
м. Київ
cправа №  910/16014/23 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду 
Кондратової І. Д.,

розглянув касаційну скаргу Державного підприємства "Сервіс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 
(суддя Лиськов М. О.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025
(головуюча - Тарасенко К. В., судді:   Коробенко Г. П., Кравчук Г. А.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери"
до Державного підприємства "Сервіс"
про стягнення 935 831, 49 грн.
ВСТАНОВИВ:
1.          У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери" (далі - позивач, Юридична фірма) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Сервіс" (далі - відповідач, Підприємство) про стягнення 935 831,49 грн заборгованості за надані юридичні послуги.
2.          На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що Підприємство у визначені договором строки за надані послуги у повній мірі не розрахувалось.
3.          26.02.2024 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення, яким позов задовольнив повністю; стягнув з Підприємства на користь Юридичної фірми заборгованість у розмірі 677 196,94 грн, інфляційні втрати у розмірі 217 747,09 грн та 3% річних у розмірі 40 887,46 грн; зобов`язав орган (особу), що проводитиме примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у цій справі здійснювати нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму основного боргу у розмірі 677 196,94 грн, яка підлягає стягненню з Підприємства на користь юридичної фірми, з моменту набрання рішенням законної сили до моменту виконання вказаного рішення, за формулою: 3% річних : "Борг х Кількість днів прострочення х 3 / 100% / 365 днів"; інфляційних збитків: "Сума збитку (за 1 місяць) = Сума боргу х Індекс інфляції / 100% - Сума боргу; загальна сума інфляційних збитків визначається шляхом додавання щомісячних сум збитків".
4.          11.09.2024 Північний апеляційний господарський суд (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 10.10.2024) ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував у частині задоволених позовних вимог щодо стягнення  100 000,00 грн додаткової винагороди, 182 617,61 грн основної винагороди, 13 723,47 грн 3% річних та 21 886,09 грн інфляційних нарахувань.
5.          17.02.2025 Верховний Суд ухвалив постанову, якою касаційну скаргу Підприємства задовольнив частково; постанову суду апеляційної інстанції  скасував у частині задоволених позовних вимог, а справу № 910/16014/23 у відповідній частині направив на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
6.          Після нового розгляду справи, 28.05.2025 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу Підприємства залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
7.          23.07.2025 до Верховного Суду від Підприємства надійшла касаційна скарга, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
8.          Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та виходить з наступного. 
9.          Предметом позову у цій справі є стягнення 935 831,49 грн, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (500 х 3 028,00 грн = 1 514 000,00 грн).
10.          Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
11.          Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 ГПК України, одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.
12.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України, учасники справи мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
13.          Зокрема, пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
14.          Скаржник зазначає, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має для нього виняткове значення, що є підставою допуску справи до касаційного оскарження судових рішень відповідно до підпунктів "а" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.
15.          У касаційній скарзі скаржник також визначив, що підставами касаційного оскарження судових рішень є наявність випадків, передбачених пунктами 1 та 3 частини другої статті 287 ГПК України. 
16.          Водночас, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
17.          Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.
18.          Згідно з частиною першою статті 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
19.          Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
20.          За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").
21.          Відповідно до вимог касаційної скарги скаржник за подання касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 28 074,94 грн (1,5% від        935 831,49 грн * 200%).
22.          До касаційної скарги додана платіжна інструкція від 16.07.2025 № 235 (#1974396362511) про сплату судового збору в розмірі 28 074,94 грн, однак вона не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому законодавством порядку, з огляду на наступне.
23.          Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
24.          Згідно з частиною першою статті 6 Закону України "Про судовий збір" судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.
25.          Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 (далі - Інструкція), яка визначає порядок ініціювання платіжних операцій з рахунків користувачів платіжних послуг, що відкриті в надавачів платіжних послуг з обслуговування рахунку; обов`язкові реквізити платіжної інструкції, на підставі якої ініціюється платіжна операція з рахунку користувача, та вимоги щодо їх заповнення; порядок виконання надавачами платіжних послуг кредитового переказу коштів, дебетового переказу коштів за згодою платника та дебетового переказу коштів без згоди платника; порядок виконання надавачами платіжних послуг заходів щодо арешту коштів на рахунках користувачів; особливості виконання надавачами платіжних послуг миттєвого кредитового переказу.
26.          Пунктом 37 Інструкції передбачено, що одним із обов`язкових реквізитів платіжної інструкції є "Призначення платежу".
27.          Пункт 41 Інструкції визначає, що платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.
28.          Так, у графі "Призначення платежу" обов`язково необхідно вказати: "101__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від __________(Дата оскаржуваного рішення) по справі __________(Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду)".
29.          Тобто, необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга.
30.          Водночас у доданій скаржником платіжної інструкції № 235 (#1974396362511) від 16.07.2025 у графі "Призначення платежу" зазначено: "25139756, судовий збір за касац.скаргою ДП "Сервіс" на постанову від 28.05.2025 у справі 910/160114/23 Верховний Суд (Касаційний господарський суд)", проте у цій квитанції неправильно вказаний номер справи, про що свідчить акт Верховного Суду від 23.07.2025 № 32.1-147/290.
31.          Отже, платіжна інструкція № 235 (#1974396362511) від 16.07.2025 про сплату  28 074,94 грн не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 у справі № 910/16014/23 у встановленому законом порядку.
32.          Відповідно до частини другої статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
33.          Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
34.          З огляду на те, що касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог чинного процесуального законодавства, тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.
Керуючись нормами статей 174, 234, 288, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Державного підприємства "Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 у справі № 910/16014/23  залишити без руху.
2.          Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, надавши суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 28 074,94 грн у встановленому законом порядку.
3.          Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                    І. Кондратова