ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа №  908/1390/19(908/290/22-908/3258/20) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., 

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.
за участю представників: 
відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ"

на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.02.2024
(суддя - Юлдашев О.О.)  
та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025
(Колегія суддів: Чередко А.Є. - головуючий, Іванов О.Г., Мороз В.Ф.) 
у справі №908/1390/19(908/290/22-908/3258/20)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13"
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ", 
про визнання недійсним договору про здійснення розрахунків,

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Стоматологія "Вікторія-Дент", 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Продторгсервіс 777", 3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджітек сервіс", 4) ОСОБА_1 , 5) ОСОБА_2 ,
про поновлення іпотеки,

за зустрічним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" 
про визнання недійсним договору,

в межах справи № 908/1390/19 
про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС",

ВСТАНОВИВ:
1. 24.09.2019 постановою Господарського суду Запорізької області ТОВ «Мегаполіс ДКС» (код ЄДРПОУ 33401239) визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.
2. 17.12.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс ВВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» про поновлення іпотеки.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
3. Оскаржується рішення Господарського суду Запорізької області від 20.02.2024 у справі №908/1390/19 (908/290/22-908/3258/20), яким:
- позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" про поновлення іпотеки задоволено;
- поновлено дію іпотеки нерухомого майна - групи приміщень №172 загальною площею 453,40 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Петра Григоренка, 23, за договором, укладеним 07.08.2014 року між Відповідачем та Позивачем, зареєстрованого у реєстрі за № 767 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І., з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр Іпотек 07.08.2014;
- поновлено дію іпотеки нерухомого майна - групу приміщень №173 загальною площею 118,70 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Петра Григоренка, 23, за договором, укладеним 07.08.2014 року між Відповідачем та Позивачем, зареєстрованого у реєстрі за № 773 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І., з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр Іпотек 07.08.2014;
- поновлено дію іпотеки нерухомого майна - торгівельно-адміністративну будівлю літ А, загальною площею 3760,90 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Петра Григоренка, 23, за договором, укладеним 18.08.2014 року між Відповідачем та Позивачем, зареєстрованого у реєстрі за № 927 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І., з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр Іпотек 18.08.2014;
- поновлено дію іпотеки нерухомого майна - частку нежилих приміщень загальною площею - 165,9 кв. м., що становить 18/100 частин від нежилих приміщень №№ 1, 2, 3 (групи приміщень №170) (в літ "А") - офіс загальною площею 945,90 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Петра Григоренка, 23, за договором, укладеним 18.08.2014 року між Відповідачем та Позивачем, зареєстрованого у реєстрі за № 921 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І., з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр Іпотек 18.08.2014;
- прийнято відмову позивача за зустрічним позовом ТОВ "Мегаполіс ДКС" від позову, провадження у справі за зустрічним позовом ТОВ "Мегаполіс ДКС" до ТОВ "Альянс ВВ" - закрито;
- у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС", Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" про визнання недійсним договору про здійснення розрахунків - відмовлено.
4. Також оскаржується постанова Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025, якою:
- Рішення Господарського суду Запорізької області від 20.02.2024 у справі №  908/1390/19 (908/290/22-908/3258/20) скасовано в частині задоволення позову ТОВ "Альянс ВВ" до ТОВ "Мегаполіс ДКС" про поновлення іпотеки. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "Альянс ВВ" до ТОВ "Мегаполіс ДКС" про поновлення іпотеки - відмовлено.
- В решті рішення Господарського суду Запорізької області від 20.02.2024 у справі №  908/1390/19 (908/290/22-908/3258/20) - залишено без змін.
Короткий зміст вимог та доводів касаційних скарг
5. До Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" надійшли касаційні скарги.
6. У касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13", з урахуванням уточнень заявлено вимогу скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 20.02.2024 у справі № 908/1390/19 (908/290/22-908/3258/20) повністю та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі №908/1390/19 (908/290/22-908/3258/20) частково, а саме в частині, якою було залишено без змін рішення суду першої інстанції щодо прийняття відмови позивача за зустрічним позовом ТОВ "Мегаполіс ДКС" від позову та закриття провадження у справі за зустрічним позовом ТОВ "Мегаполіс ДКС" до ТОВ "Альянс ВВ" про визнання недійсним договору розрахунків судом першої інстанції; відмови у задоволенні позову ТОВ "Мегатрейд 13" до ТОВ "Мегаполіс ДКС", ТОВ "Альянс ВВ" про визнання недійсним договору про здійснення розрахунків, в іншій частині постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025  - залишити без змін. Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні первісного позову про поновлення договорів іпотеки відмовити, зустрічну позовну заяву ТОВ "Мегаполіс ДКС" та позовну заяву ТОВ "Мегатрейд 13" задовольниити - визнати недійсним Договір про здійснення розрахунків від 04 серпня 2014 р., додаткову угоду до нього від 22 грудня 2014 р., додаткову угоду № 2 від 20.02.2015 р., укладених між ТОВ "Альянс ВВ" та ТОВ "Мегаполіс ДКС", не передаючи справи на новий розгляд.
7. У касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" заявлено вимогу скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі №908/1390/19(908/290/22-908/3258/20) в частині скасування рішення Господарського суду Запорізької області  від 20.02.2024 у справі № 908/1390/19 (908/290/22-908/3258/20) в частині задоволення позову ТОВ "Альянс ВВ" до ТОВ "Мегаполіс ДКС" про поновлення іпотеки. Рішення Господарського суду Запорізької області  від 20.02.2024 у справі № 908/1390/19 (908/290/22-908/3258/20) залишити в силі.
Доводи касаційної скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд  13":
1. Центральний апеляційний господарський суд при прийняті постанови від 18.03.2025 у справі №908/1390/19(908/290/22-908/3258/20) не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові Великої палати Верховного суду від 27.11.2019 у справі №340/385/17, у постановах Верховного суду від 07.09.2022 у справі №305/1126/18, від 13.03.2019 у справі №609/67/18 щодо застосування статті 604 ЦК України.
2. Скаржник посилається на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 920/12/18, від 26.06.2019 у справі № 904/66/18 про те, що вирішуючи питання процедури виведення з обігу векселів, суд повинен був керуватися аналогії до процедури пред`явлення векселів до оплати шляхом передачі їх оригіналів векселедавцеві.
3. Вказує, що суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови не врахував прямі вказівки Верховного суду у цій справі - №908/1390/19 в частині належного аналізу оскаржуваного договору про здійснення розрахунків від 04.08.2014, яким вексельну заборгованість переведено в статус поточної заборгованості без дотримання належної процедури виведення векселів із обігу.
4. Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій, після помилкового висновку, що "сторони за взаємною згодою, до настання строку платежу за векселями, змінили зміст та підстави виникнення грошового зобов`язання боржника перед кредитором, а саме з зобов`язання за векселями на зобов`язання за цивільно-правовим", не врахували позицію Верховного Суду, що для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення у цій справі важливим є розгляд питання позовної давності у вексельному зобов`язанні. Істотне значення встановлення позовної давності обумовлене тим, що векселі відповідно до єдиних належно внесених змін підлягали оплаті "за пред`явленням, але не раніше 03.02.2015", тому однорічний строк, передбачений статтею 34 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі (, почався 04.02.2015 і закінчився 04.02.2016, а після закінчення позовної давності, яка регулюється ст. 70 Уніфікованого закону, припиняється дія матеріального права вимоги платежу від зобов`язаних за векселем осіб (постанова Верховного Суду від 13.02.2023 у справі № 642/3110/19).
5. Вважає, що помилкові висновки судів попередніх інстанцій про те, що договір розрахунків є договором новації, були зроблені внаслідок неврахування таких висновків Верховного Суду, викладених у:
- постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 132/861/17- ц та від 14.04.2020 у справі № 873/41/19: "…новація - це угода сторін про те, що первісне зобов`язання припиняється, а між його учасниками виникає нове зобов`язальне правовідношення";
- постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №340/385/17: "Новація є консенсуальним, двосторонім та оплатним договором, який має припинювальну умову. Істотними умовами такого договору є: предмет, вказівка на колишнє й нове зобов`язання, яке виникає замість попереднього, яке припиняється. Про намір вчинити новацію сторони повинні зазначити в договорі";
- постанові Верховного Суду від 21.05.2024 у справі № 910/1247/21: "У випадку новації необхідно чітко зазначати про припинення первісного зобов`язання, щоб усунути ймовірність визнання дійсним як первісного, так і нового зобов`язання";
- постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №609/67/18 та від 28.03.2024 у справі № 904/966/23: "Зі змісту статті 604 ЦК України вбачається, що ознаками новації є: …нове зобов`язанння пов`язане з попереднім і спрямоване на саме заміну первісного зобов`язання новим, а не зміну цього зобов`язання…Наявність наміру сторін вчинити новацію, про який сторони обов`язково повинні вказати в договорі, а за відсутності такого застереження первинне зобов`язання не припиняється, а буде діяти поряд з новим".
6. Також, скаржник вказує, що судами попередніх інстанцій не було враховано правові позиції Верховного Суду щодо преюдиціальних фактів, зокрема викладених у постанові Верховного Суду від 23.01.2025 у справі № 917/1057/24. Вважає, що суд першої інстанції помилково вважав доведеним факт, що дійсність новації встановлена ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.03.2023 у справі №908/1390/19, а суд апеляційної інстанції дійшов не менш суперечливого висновку, відокремивши спір про недійсність договору розрахунків від обов`язків сторін за цим договором.
7. Зазначає, що договір про здійснення розрахунків від 04.08.2014 суперечить ст. 13 Закону України "Про обіг векселів в Україні" та ст. 70 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, що є підставою для визнання його недійсним разом з укладеними до нього додатковими угодами.
Доводи касаційної скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ":
1. Апеляційним судом неправильно застосовано та порушено норми матеріального і процесуального права, а саме:
- судом неправильно застосовано абз.3 ст. 1, ст. 3, ст. 17 Закону N 898-IV щодо порушеного права ТОВ "АЛЬЯНС ВВ" та єдиного ефективного способу захисту шляхом поновлення дії іпотеки з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр Іпотек;
- судом неправильно застосовано ч.1 ст. 12, ст. 13, ч. 1,2 ст. 15, ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України щодо вільності обрання тільки позивачем способу захисту, який визначений законом, а саме відновлення становища, яке існувало до порушення, при цьому судом апеляційної інстанції не враховано висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, від 16.11.2022 у справі №911/3135/20, від 29.06.2021 у справі №916/964/19; від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц; від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 18.01.2013 у справі №488/2807/17, від 04.07.2023 у справі №373/626/17;
-не враховано висновки Об`єднаної палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 та висновки Верховного суду, викладені у постановах від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16, від 25.04.2018 у справі № 925/3/7, від 25.04.2018 у справі № 910/24257/16 та Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2024 у справі № 990/150/23, від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16, від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г, від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11,  від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц, від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц щодо подібності правовідносин при застосуванні висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 як єдиної підстави для відмови від захисту порушених прав ТОВ "АЛЬЯНС ВВ";
- судом не враховані висновки Верховного Суду, викладені у постанові Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 592/112270 та у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.11.2023 у справі №910/12832/21 щодо тлумачення належного способу захисту;
- судом неправильно застосовано ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 3, ст. 8, ч. 1,2 ст. 55 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 та 01.03.2023 № 2-р(ІІ)/2023, ч. 1 ст. 2, ч. 1, 5 ст. 4 ГПК України щодо гарантії державою права на захист;
- не враховано відсутність виключних підстав, визначених ч.2-ч.5 ст. 13 ЦК України для відмові у захисту порушеного права;
- судом не враховані висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду 22.09.2020 у справі №910/3009/18 та від 02.02.2021 у справі №925/642/19 (судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту);
- судом не враховано ст. 282 ГПК України та постанову Верховного Суду від 10.11.2023 у справі №826/10374/17 (за критеріями обґрунтованості судове рішення має містити пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або недоведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду).
2. Крім того, скаржник вказує, що Верховний Суд безпосередньо не вирішував питання щодо належного способу захисту прав іпотекодержателя на поновлення дії іпотеки на підставі договору за відсутністю підстав передбачених ст. 17 Закону N 898-IV, щодо її припинення, що на думку ТОВ "АЛЬЯНС ВВ" є окремою підставою для касаційного оскарження відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України.
Відзиви
8. Від ТОВ "Альянс ВВ" надійшов відзив на касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13" у якому наводяться аргументи проти її задоволення.
Інші заяви та клопотання
9. Від ТОВ "Мегатрейд 13" надійшли додаткові пояснення стосовно заперечень ліквідатора.
Розгляд касаційних скарг  Верховним Судом
10. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційних скаргах доводи, Верховний Суд вважає, що касаційні скарги необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін  виходячи з наступного.
11.  Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
12. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:
16.08.2012 між ТОВ "Альянс ВВ" (продавець) та ТОВ "Мегаполіс ДКС" (покупець) укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ394-08 (далі Договір № БВ394-08).
Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Договору № БВ394-08 продавець зобов`язується забезпечити передачу у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити на умовах цього договору цінні папери Облігація безпроцентна (цільова) іменна, емітовані ТОВ "Мегаполіс ДКС", у кількості 1 134 775 штук загальною вартістю 45 844 910 грн.
Згідно з пунктом 3.1 Договору № БВ394-08 продавець зобов`язується не пізніше 31.08.2012 забезпечити переказ/списання цінних паперів зі свого рахунку, відкритого у зберігача, на користь покупця.
Зазначений обов`язок продавець виконав, що підтверджується актом виконання від 16.08.2012 Договору № БВ394-08.
Пунктом 2.1. Договору № БВ394-0 передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити суму договору на банківський рахунок продавця не пізніше 31.08.2012. Не запереченні інші засоби розрахунків, передбачені діючим законодавством. У разі неможливості здійснити оплату грошовими коштами покупець має право розрахуватися власним векселем, або векселем, емітованим третьою особою.
Відповідно до акту від 07.09.2012 про вексельний платіж до Договору № БВ394-08 покупець у рахунок виконання своїх зобов`язань перед продавцем, що випливають із Договору № БВ394-08, передав останньому як кошти платежу векселі, у кількості сорок шість векселів на загальну номінальну вартість 45 844 910 грн, а саме 45 простих векселів на суму 1 000 000,00грн. Серія АА номер з 1572351 по 1572395, дата складання 07.09.2012, дата погашення: за пред`явленням, але не раніше 07.09.2021 та один простий вексель на суму 844 910 грн, серія АА, номер 1572396, дата складання 07.09.2012, дата погашення: за пред`явленням, але не раніше 07.09.2021.
05.03.2014 сторони внесли зміни до векселів, вказавши на бланку векселів шляхом закреслення раніше вказаної дати та проставлення нової та засвідчення цього підписами посадових осіб та відтисками печаток товариств, новий строк пред`явлення до платежу не раніше 03.02.2015р.
04.08.2014 між ТОВ "Альянс ВВ" (Сторона-1) та ТОВ "Мегаполіс ДКС" (Сторона-2), виходячи з приписів статей 11, 12 ЦК України, укладено Договір про здійснення розрахунків б/н (далі Договір розрахунків), відповідно до якого сторони визначили порядок розрахунків щодо векселів: сорок п`ять простих векселів, кожен на суму 1 000 000 грн, серія АА номери з 1572351 по 1572395, дата складання 07.09.2012, дата погашення: за пред`явленням, але не раніше 31.07.2014, та один простий вексель на суму 844 910 грн, серія АА, номер 1572396, дата складання 07.09.2012, дата погашення: за пред`явленням, але не раніше 31.07.2014, емітентом та векселедавцем яких є Сторона-2, а векселедержателем яких є Сторона-1, що будуть пред`явленні Стороною-1 Стороні-2 до оплати 27.07.2015.
Загальна сума, що підлягала сплаті за всіма сорок шістьма векселями, становила 45 844 910 грн.
За п. 2.1. Договору розрахунків, Сторона-1 у період до 27.07.2015р. не здійснюватиме будь-яких дій, спрямованих на стягнення зі Сторони-2 суми заборгованості, що можуть мати наслідком ускладнення господарської діяльності Сторони-2.
Згідно з п. 1.3 Договору розрахунків, Сторона-2 сплатить Стороні-1 суму заборгованості у повному обсягу в строк до 31.07.2015р.
Пунктом 1.4 Договору розрахунків передбачено, що в забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором боржник має передати кредитору в іпотеку належні на праві власності боржнику об`єкти нерухомого: майна (машиномісця) та нежилі приміщення (далі за текстом іпотечне майно), в кількості та вартістю, узгодженими Сторонами додатково, з укладанням договорів іпотеки, за якими кредитор буде іпотекодержателем, а боржник іпотекодавцем.
За п. 4.1. Договору розрахунків, розрахунки за цим Договором здійснюються сторонами у безготівковій формі в національній валюті України.
22.12.2014 ТОВ "Альянс ВВ" та ТОВ "Мегаполіс ДКС" уклали додаткову угоду, якою внесли зміни до Договору розрахунків, змінивши строк погашення останнім заборгованості в розмірі 45 844 910 грн, а саме 03.02.2015.
03.02.2015 ТОВ "Альянс ВВ" звернулося до ТОВ "Мегаполіс ДКС" з вимогою виконати вимоги Договору розрахунків та сплатити грошові кошти за всіма сорока шістьма простими векселями в розмірі 45 844 910 грн, однак боржник відмовив в її задоволенні та не виконав покладений на нього Договором розрахунків обов`язок, а саме не сплатив кредитору зазначену суму, що призвело до виникнення боргу.
19.02.2015 ТОВ "Мегаполіс ДКС" надало відповідь на вимогу ТОВ "Альянс ВВ", з якої вбачається, що у боржника немає можливості сплатити кредитору грошові кошти відповідно до умов Договору розрахунків у зв`язку з відсутністю грошових коштів у боржника. Цим же листом боржник не заперечив проти звернення кредитором стягнення (шляхом оформлення права власності) на всі предмети іпотеки за всіма іпотечним договорами, які укладено між боржником (іпотекодавець) та кредитором (іпотекодержателем) в забезпечення зобов`язань боржника за Договором розрахунків.
Враховуючи зазначену обставину неспроможності ТОВ "Мегаполіс ДКС" виконати умови Договору розрахунків, тобто сплатити грошові кошти ТОВ "Альянс ВВ", 20.02.2015 сторонами, з метою забезпечення виконання боржником свого обов`язку по сплаті грошових коштів кредитору, керуючись статтею 604 Цивільного кодексу України, до Договору розрахунків внесено зміни шляхом підписання Додаткової угоди № 2, якою зокрема:
- абзац другий пункту 1.1 Договору розрахунків сторони виклали у наступній редакції: Загальна сума, що підлягає сплаті за всіма сорока шістьма векселями на вимогу Сторони-1, становить: 45 844 910 грн (далі за текстом сума заборгованості). У разі несплати Стороною-2 в повному обсязі суми заборгованості на вимогу Сторони-1 у строк, встановлений цим Договором, то сума заборгованості стає поточною заборгованістю Сторони-2 перед Стороною-1 за цим Договором;
- пункт 1.4 Договору розрахунків сторони виклали у новій редакції: "В забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором Сторона-2 передасть Стороні-1 в іпотеку належні на праві власності Стороні-2 об`єкти нерухомого: майна (машиномісця) та нежилі приміщення (далі за текстом іпотечне майно), в кількості та вартістю, узгодженими Сторонами додатково, з укладанням договорів іпотеки, за якими Сторона-1 буде іпотекодержателем, а Сторона-2 буде іпотекодавцем.
У разі несплати Стороною-2 суми заборгованості у повному обсязі у строк, встановлений цим Договором, її може бути погашено Стороною-2 за рахунок іпотечного майна, а саме: Сторона-2 вправі вимагати від Сторони-1 зняти обтяження у вигляді іпотеки та заборони відчуження іпотечного майна з наступним його продажем за ринковими цінами.
У разі непогашення суми заборгованості Стороною-2 в повному обсязі, у тому числі за рахунок продажу іпотечного майна в порядку, визначеному цим пунктом Договору, іпотечні договори, які укладено в забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором, вважаються чинними, а іпотека підлягає поновленню. У такому разі та з метою погашення суми заборгованості Стороною-2 Сторона-1 за згодою Сторони-2 може звернути стягнення на іпотечне майно".
Таким чином, вказаною додатковою угодою сторони визнали факт невиконання 03.02.2015 Стороною-2 своїх зобов`язань за Договором розрахунків, встановили розмір заборгованості та подальший порядок її погашення.
Щодо розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС", Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс ВВ» про визнання недійсним договору про здійснення розрахунків
13. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ "Мегатрейд 13" про визнання недійсним Договору розрахунків місцевий господарський суд виходив з їх безпідставності, з чим погодився і суд апеляційної інстанції.
14. Суди попередніх інстанцій встановили, що на час видачі ТОВ "Мегаполіс ДКС" спірних векселів - 07.09.2012р. останнє мало заборгованість на таку ж суму перед ТОВ "Альянс ВВ" за продані за Договором № БВ394-08 облігації, товар у даному випадку, який передбачав розрахунок векселями.
15. На підставі встановлених фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що емітовані ТОВ "Мегаполіс ДКС" векселя мали бути пред`явлені до платежу у строк з 03.02.2015р. до 04.02.2016р, а тому Договір про здійснення розрахунків, було укладено його сторонами ще до настання строку платежу за векселями, яким сторонами фактично було змінено зобов`язання Сторони-2 з оплати векселів на зобов`язання з оплати в порядку, встановленому цим Договором, що свідчить про вибуття векселів з вексельного обігу за згодою сторін.
16. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
17. В силу ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
18. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
19. За ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
20. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
21. Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
22. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
23. За ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
24. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
25. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
26. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
27.   Згідно з ст. 604 ЦК України, зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). У випадках, передбачених законом або договором, новація може здійснюватися щодо декількох первісних зобов`язань. Новація не допускається щодо зобов`язань про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про сплату аліментів та в інших випадках, встановлених законом. Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором, крім випадків, коли первісне зобов`язання змінене планом санації або реструктуризації згідно з Кодексом України з процедур банкрутства і заставодержатель проголосував проти такого плану.
28. Висновок судів попередніх інстанцій про те, що зміст Договору розрахунків та додаткових угод до нього відповідає ознакам договору новації, адже вексельне зобов`язання між сторонами було припинено, фактично з вибуттям векселів з вексельного обігу за домовленістю сторін, та замінено на зобов`язання з перерахування грошових коштів в порядку, передбаченому Договором розрахунків є таким, що узгоджується з положеннями ст. 604 ЦК України.
29. Наведене спростовує доводи касаційних скарг та свідчить про правильне застосування судами попередніх інстанцій положень  ст. 604 ЦК України при відмові у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС", Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс ВВ» про визнання недійсним договору про здійснення розрахунків.
Щодо розгляду судами попередніх інстанцій позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" про поновлення іпотеки, колегія суддів зазначає наступне
30. Суди попередніх інстанцій встановили, що на виконання умов Договору розрахунків, між ТОВ "Альянс ВВ" та ТОВ "Мегаполіс ДКС" укладено наступні іпотечні договори:
- Іпотечний договір від 07.08.2014 р, зареєстрований у реєстрі за № 767 та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І., відповідно до п. 2.1. якого ТОВ "Мегаполіс ДКС" передає, а ТОВ "Альянс ВВ" приймає в іпотеку в порядку і на умовах, що визначені цим Договором, належне ТОВ "Мегаполіс ДКС" на праві приватної власності нерухоме майно - групу приміщень №172 загальною площею 453,40 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Петра Григоренка, 23;
- Іпотечний договір від 07.08.2014 р., зареєстрований у реєстрі за № 773 та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І., відповідно до п. 2.1. якого ТОВ "Мегаполіс ДКС" передає, а ТОВ "Альянс ВВ" приймає в іпотеку в порядку і на умовах, що визначені цим Договором, належне ТОВ "Мегаполіс ДКС" на праві приватної власності нерухоме майно - групу приміщень №173 загальною площею 118,70 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Петра Григоренка, 23
- Іпотечний договір від 07.08.2014 р., зареєстрований у реєстрі за № 849 та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І., відповідно до умов якого ТОВ "Мегаполіс ДКС" передає, а ТОВ "Альянс ВВ" приймає в іпотеку в порядку і на умовах, що визначені цим Договором, належне ТОВ "Мегаполіс ДКС" на праві приватної власності нерухоме майно - машиномісце в підземному паркінгу, гараж 62, загальною площею 40,00 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Петра Григоренка, 23.
- Іпотечний договір 18.08.2014 р., зареєстрований у реєстрі за № 927 та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І., відповідно до п. 2.1. якого ТОВ "Мегаполіс ДКС" передає, а ТОВ "Альянс ВВ" приймає в іпотеку в порядку і на умовах, що визначені цим Договором, належне ТОВ "Мегаполіс ДКС" на праві приватної власності нерухоме майно-торгівельно-адміністративну будівлю літ А, загальною площею 3760,90 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Петра Григоренка, 23.
- Іпотечний договір від 18.08.2014 р., зареєстрований у реєстрі за № 921 та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І., відповідно до п. 2.1. якого ТОВ "Мегаполіс ДКС" передає, а ТОВ "Альянс ВВ" приймає в іпотеку в порядку і на умовах, що визначені цим Договором, належне ТОВ "Мегаполіс ДКС" на праві приватної власності нерухоме майно - частку нежилих приміщень загальною площею - 165,9 кв. м., що становить 18/100 частин від нежилих приміщень №№ 1, 2, 3 (групи приміщень №170) (в літ "А") - офіс загальною площею 945,90 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Петра Григоренка, 23.
31. Також, як встановлено судами попередніх інстанцій, 11.03.2015 між кредитором та боржником укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно з яким сторонами досягнуто згоди частково погасити поточну заборгованість боржника по Договору розрахунків шляхом передачі у власність кредитора іпотечного майна одного машиномісця в підземному паркінгу, яке знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, гараж 62, загальною площею 40 кв.м, вартістю 191 880 грн 09 коп.
32. Отже, борг ТОВ "Мегаполіс ДКС" перед ТОВ "Альянс ВВ" за Договором про здійснення розрахунків № б/н від 04.08.2014, з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковими угодами від 22.12.2014 та 20.02.2015, та здійснення часткового розрахунку шляхом передачі у власність кредитора переданого в іпотеку машиномісця, як основного зобов`язання, становить 45 653 029 грн 91 коп.
33. В постанові суду апеляційної інстанції встановлено наступне:
Зі змісту первісного позову та поданих разом з ним доказів, вбачається, що вимоги ТОВ "Альянс ВВ" ґрунтуються на Договорі про здійснення розрахунків від 04.08.2014р., як основного зобов`язання, яким сторони за взаємною згодою, до настання строку платежу за векселями, змінили зміст та підстави виникнення грошового зобов`язання боржника перед кредитором, а саме з зобов`язання за векселями на зобов`язання за цивільно-правовим договором.       
В свою чергу, судом встановлено невиконання зобов`язання за Договором про здійснення розрахунків б/н від 04.08.2014, з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковими угодами від 22.12.2014 та 20.02.2015 з боку ТОВ "Мегаполіс ДКС".
Крім того, судом встановлено, що у червні 2018р. іпотеку за договорами № № 767, 773, 921, 927, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І. було знято, а у липні 2018 р. вказані об`єкти нерухомості були відчужені ТОВ "Мегаполіс ДКС" на користь ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу №№ 516, 517, 518, 519 від 05.07.2018р., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М.
34. Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
35. Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України, силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
36. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Подільний об`єкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку лише у випадках, визначених законом.
37. За ч. 1 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі: припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.
38. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
39. Згідно з ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.
Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.
Іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цей об`єкт.
Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
40. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її, з інших підстав, передбачених цим Законом.
41. Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується відсутність, передбачених Законом України «Про іпотеку», підстав для припинення іпотеки за вищенаведеними іпотечними договорами, що було встановлено в рішеннях судів попередніх інстанцій, є обґрунтованим висновок про чинність іпотеки за цими договорами, на що не впливає виключення відповідного запису про обтяження до Державного реєстру іпотек.
42. Разом з тим, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за необхідне звернутися до висновків про застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021р. у справі № 922/2416/17, відповідно до яких запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя. У випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя.
43. Вказане свідчить про те, що  Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, що не передбачений ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, Законом України «Про іпотеку» та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
44. З наведеного, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про те, що при ухваленні постанови Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025 було правильно застосовано положення ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при скасуванні рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" про поновлення іпотеки та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ "Альянс ВВ".
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
45. Відповідно до приписів ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
46. З урахуванням того, що  суди попередніх інстанцій правильно застосували положення ст. 604 ЦК України при відмові у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС", Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс ВВ» про визнання недійсним договору про здійснення розрахунків, а також беручи до уваги те, що при ухваленні постанови Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025 було правильно застосовано положення ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при скасуванні рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" про поновлення іпотеки та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ "Альянс ВВ", колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі положень ст. 309 ГПК України, дійшла висновку про залишення без задоволення касаційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" та про залишення без змін постанови Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі № 908/1390/19(908/290/22-908/3258/20).
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" залишити без задоволення.

2. Постанову  Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі № 908/1390/19(908/290/22-908/3258/20) залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                            С.В. Жуков
Судді                                                                                             В.І. Картере
                                                                                           К.М. Огороднік