ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/18250/16 (910/18292/23) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Жукова С. В., Картере В. І.
за участю секретаря судового засідання Заріцької Т. В.

представники учасників справи в судове засідання не з`явилися, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юфітекс" (вх. № 3847/2025)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2025
у складі колегії суддів: Станіка С. Р. - головуючого, Михальської Ю. Б., Буравльова С. І.
у справі № 910/18250/16 (910/18292/23)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юфітекс" (який є процесуальним правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери")
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Енергомонтажвентиляція"
2. Приватного акціонерного товариства "Індбуд"
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройкомплекс Інжинірінг"
про визнання припиненими зобов`язань
в межах справи №910/18250/16
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоздоббуд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа"
до Приватного акціонерного товариства "Індбуд"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ

На розгляд суду постало питання належності та ефективності способу захисту шляхом звернення кредитора із позовом про припинення зобов`язань між боржником та іншим кредитором, вимоги якого визнані ухвалою суду першої інстанції. 

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
1.          У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/18250/16 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоздоббуд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа" про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Індбуд" (далі - ПрАТ "Індбуд") на стадії ліквідаційної процедури, відкритої постановою Господарського суду міста Києва від 19.04.2017.

Щодо суті спору
2.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Юфітекс" (далі - ТОВ "Юфітекс") як правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери" (далі - ТОВ "АК "Гапоненко Роман і партнери") на підставі ухвал Господарського суду міста Києва від 13.03.2017, від 01.11.2021 та від 04.03.2024 є кредитором ПрАТ "Індбуд" на суму 2 695 425,23 грн.
3.          Водночас, Товариство з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Енергомонтажвентиляція" (далі - ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція") також є кредитором ПрАТ "Індбуд" у справі №910/18250/16, вимоги якого виникли на підставі договору підряду №Р-16/13 від 21.05.2013 з додатковими угодами до нього та визнано судом відповідною ухвалою на суму 2 258 221,38 грн.
4.          Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що у грудні 2016 року ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" звернулось до суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника на суму 2 258 221,38 грн, з яких: 1 139 060,19 грн основного боргу, 90 999,99 грн. 3% річних, 1 025 405,20 грн інфляційних втрат та 2 756,00 грн судового збору за подання до суду даної заяви.
5.          Заявлені кредитором вимоги складають заборгованість боржника за договором підряду №Р-16/13 від 21.05.2013 та додатковою угодою №1 від 02.09.2013, №2 від 28.11.2013, №3 від 04.11.2013 та підтверджуються доданими до заяви копіями відповідних платіжних доручень, актів приймання виконаних робіт, довідок про вартість виконаних робіт, а також актом звірки розрахунків АС-0000005 від 01.01.2016. При цьому, з наведеного вище акту звірки розрахунків вбачається, що основна сума заборгованості ПрАТ "Індбуд" перед ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" у розмірі 1 139 060,19 грн підтверджена сторонами та існувала станом на 01.01.2016. Боржник, в свою чергу, у поданій суду заяві від 18.01.2017    вимоги кредитора визнав частково, не погодившись лише із розміром нарахованих 3% річних.
6.          13.03.2017 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/18250/16 заявлені кредитором вимоги визнано у розмірі 2 254 476,52 грн та включено їх до реєстру вимог кредиторів ПрАТ "Індбуд".
7.          Разом з тим, як вказав позивач та встановив суд  апеляційної інстанції, 22.08.2016 між ПрАТ "Індбуд" (Сторона 1), Товариством з обмеженою відповідальністю "Стройкомплекс Інжинірінг" (далі - ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг", Сторона 2) та ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" (Сторона 3) укладено договір №Р-16/13/ ВПВ-1 про відступлення права вимоги за частиною зобов`язань, яким закріплюються відносини заміни зобов`язальної сторони та відступлення права грошової вимоги за частиною зобов`язань, пов`язаних із заміною зобов`язальної сторони (Сторона 1) у зобов`язанні, що виникає за Договором субпідряду №Р-16/13 від 21.05.2013 (Основний договір), укладеного між Стороною 1 і Стороною 2.
8.          Відповідно до умов укладеного договору, ПрАТ "Індбуд" переводить на ТОВ "Стройкомплекс Інжиніринг" частину зобов`язань, взятих на себе на підставі Основного Договору. Строк виконання частини зобов`язань за договором - до 30.09.2016 (п. 2 Договору).
9.          Згідно п. 3 Договору, ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" одержує право вимагати від ТОВ "Холдингова компанія "Енергомонтажвентиляція" (замість ПрАТ "Індбуд") належного виконання всіх зобов`язань за Основним договором.
10.          Пунктом 4 Договору сторони погодили, що право грошової вимоги ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" від ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" на частину зобов`язань, що відступається за цим Договором, встановлено Сторонами в сумі 300 000 грн. 
11.          У пункті 5 Договору встановлено, що ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" не заперечує проти заміни Стороною 2 (ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг") Сторони 1 (ПрАТ "Індбуд") в Основному договорі і підписуючи зі своєї сторони Договір, дає свою згоду на відповідне проведення всіх зобов`язань за Основним договором в порядку та на умовах визначених цим Договором. Сторона 3 (ТОВ "Холдингова компанія "Енергомонтажвентиляція") вважається такою, що повідомлена про відступлення права вимоги з моменту підписання даного Договору.
12.          Даний договір містять підписи сторін та скріплені відтисками печаток. Факт укладення такого правочину та їх достовірність сторонами у справі не заперечується, оскільки доказів зворотнього суду не надано.
13.          Відповідно до банківських виписок по особовому рахунку №  НОМЕР_1 ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг", останнє перерахувало на користь ТОВ "Холдингова компанія "Енергомонтажвентиляція" грошові кошти у загальному розмірі 300 000 грн, зокрема 31.08.2016 - 100 000 грн, 14.09.2016 року - 100 000 грн, 31.10.2016 - 50 000 грн, 18.11.2016 - 50 000 грн) із призначенням платежу: "погашення заборгованості зг. договору про відступлення права вимоги №Р-16/13/ВПВ-1 від 22.08.2016 р.".

Подання позову
14.          29.11.2023 до Господарського суду міста Києва звернулось ТОВ "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери" (правонаступником якого є ТОВ "Юфітекс") з позовом до ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція", ПрАТ "Індбуд", ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" та просило визнати припиненими усі зобов`язання ПрАТ "Індбуд" перед ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" за Договором підряду № Р-16/13 від 21.05.2013 та додатковою угодою № 1 від 02.09.2013, додатковою угодою № 2 від 28.11.2013 та додатковою угодою № 3 від 04.11.2013 у зв`язку з їх повним виконанням, проведеним належним чином.
15.          Позовні вимоги, з посиланням на положення статей  509,  599 Цивільного кодексу України  (далі -  ЦК України), мотивовані тим, що зобов`язання ПрАТ "Індбуд" перед ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" на суму 2 258 221,38 грн, які виникли на підставі договору підряду № Р-16/13 від 21.05.2013 (далі - Договір підряду) з додатковими угодами до нього та визнані ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 у справі №910/18250/16, є припиненими у зв`язку із укладенням 22.08.2016 між ПрАТ "Індбуд" (Сторона 1), ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" (Сторона 2) та ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" (Сторона 3) договору №Р-16/13/ВПВ-1 про відступлення права вимоги за частиною зобов`язань.

Розгляд справи судами по суті спору
16.          10.06.2024 рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/18250/16 (910/18292/23) у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивоване відсутністю підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів припинення зобов`язань у заявленому розмірі між ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" та ПрАТ "Індбуд" щодо заборгованості боржника за Договором підряду та додатковими угодами до нього.
17.          17.10.2024 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Юфітекс" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 року у справі №910/18250/16(910/18292/23) задоволено частково.
Рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 року у справі №910/18250/16(910/18292/23) скасовано.
Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.
Визнано зобов`язання ПрАТ "Індбуд" перед ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" за договором підряду №Р-16/13 від 21.05.2013 року та додатковими угодами №1 від 02.09.2013 року, №2 від 28.11.2013 року та №3 від 04.11.2013 року припиненими на суму 300 000,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" на користь ТОВ "Юфітекс" 894,66 грн судового збору за подання позовної заяви та 1 073,30 грн - за подання апеляційної скарги.
Стягнуто з ПрАТ "Індбуд" на користь ТОВ "Юфітекс" 894,66 грн судового збору за подання позовної заяви та 1073,30 грн - за подання апеляційної скарги.
Стягнуто з ТОВ "Стройкомплекс Інжиніринг" на користь ТОВ "Юфітекс" 894,66 грн судового збору за подання позовної заяви та 1 073,30 грн - за подання апеляційної скарги.
Доручено господарському суду міста Києва видати накази.
18.          Постанову в частині висновку про належність обраного способу захисту суд апеляційної інстанції мотивував тим, що позивач звернувся до суду не за захистом свого права на припинення зобов`язання, а за захистом свого законного інтересу у правовій визначеності щодо прав і обов`язків у відносинах з відповідачами у справі №910/18250/16 про банкрутство ПрАТ "Індбуд".
Задовольняючи частково позовні вимоги, апеляційний господарський суд керувався тим, що з огляду на презумпцію правомірності Договору відступлення права вимоги, на підставі якого зобов`язання    ПрАТ "Індбуд" перед ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" за Договором підряду (з додатковими угодами до нього) було відступлено (переведено) частково на суму 300 000 грн на ТОВ "Стройкомплекс Інжиніринг", та наявні у справі докази перерахування цієї суми коштів новим боржником на користь кредитора, такі зобов`язання первісного боржника у зазначеному розмірі є припиненими.
У частині відмови у задоволенні решти позовних вимог суд апеляційної інстанції мотивував свій висновок тим, що переведення боргу відбулось не у повному обсязі, а лише частково - на суму  300 000 грн, тому решта суми зобов`язань перед кредитором залишилась у первісного боржника.
19.          12.02.2025 постановою Верховного Суду   касаційну скаргу ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" задоволено частково; касаційну скаргу ТОВ "Юфітекс" задовольнено частково; скасовано Постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2024 у справі № 910/18250/16 (910/18292/23), а справу № 910/18250/16 (910/18292/23) направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
20.          Верховний Суд, направлячи справу на новий апеляційний розгляд зокрема вказав, що:
-          суд першої інстанції не надав правової оцінки наявності порушеного права чи охоронюваного законом інтересу позивача, належності обраного ним способу захисту та належності відповідачів,
-          суд апеляційної інстанції наведеного процесуального порушення не усунув та всупереч висновків Великої Палати Верховного Суду, під час апеляційного перегляду справи не виконав передбаченого процесуальним законом обов`язку щодо встановлення (перевірки) належності відповідачів,
-          неправильне застосування апеляційним господарським судом приписів  статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)  з підстав того, що частково задовольнивши апеляційну скаргу, як і частково задовольнивши сам позов, вказаний суд безпідставно присудив до стягнення з відповідачів (у рівних частках) сплачений позивачем розмір судового збору (як за подання апеляційної скарги, так і за подання позову) у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд апеляційної інстанції встановив наступне

(І) Заяви ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг"
21.          14.06.2024 ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" подано до суду першої інстанції заяву про прийняття додаткового рішення щодо    розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесені у суді першої інстанції.
22.          В обґрунтування заяви ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг"    про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, надано наступні докази:
- договір про надання правової (правничої) допомоги від 04.07.2023 №04-07/23, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стройкомплекс Інжинірінг" та адвокатом Мацак О.Ю;
- додаткову угоду №3 протокол погодження вартості послуг адвоката з представництва інтересів клієнта в суді, яким сторонами погоджено погодинну оплату послуг адвоката у розмірі 3     000,00 грн за одну годину    ( п. 2 Додаткової угоди №3)
- ордер адвоката Мацак О.Ю. на надання правничої (правової) допомоги;
- свідоцтво про права на заняття адвокатською діяльністю № 2627 від 31.07.2007 ;
- звіт адвоката про виконану роботу від 10.06.2024, який містить перелік виконаної роботи, а саме відвідування Господарського суду міста Києва, ознайомлення з матеріалами справи, пошук інформації на що витрачено - 3 год 00 хв, зустріч з клієнтом та його консультація, погодження правової позиції у справі на підставі отриманих документів, на що витрачено 1 год 00 хв, складання відзиву на позовну заяву, на що витрачено 5 год 00 хв та представництво інтересів клієнта в суді, відвідування суду для участі у судових засіданнях 04.03.2024, 22.04.2024,03.06.2024 10.06.2024 на що було витрачено 12 год 00 хв, відповідно до цього загальна кількість витраченого часу становила 21 год 00 х вартістю 63     000,00 ;
- акт здачі-прийняття робіт №04-03/24 від 04.03.2024 на загальну суму 21     000,00 грн;
- акт здачі-прийняття робіт №12/06-24 від 12.06.2024 на загальну суму 12     000 грн;
- акт здачі-прийняття робіт №04/06-24 від 04.06.2024 на загальну суму 30     000,00 грн;
- платіжну інструкцію №244 від 05.03.2024 про зарахування коштів у розмірі 21     000,00 грн;
- платіжну інструкцію №244 від 04.06.2024 про зарахування коштів у розмірі 30     000,00 грн.
Звертаючись з вимогою про стягнення адвокатський витрат понесених у суді першої інстанції  у прохальній частині просив стягнути солідарно з ТОВ "Юфітекс" та первісного позивача ТОВ "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери" у    сумі 63     000,00 грн.
23.          22.10.2024 від ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" до суду апеляційної інстанції надійшла    заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл    судових витрат на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в якій останній просить стягнути з ТОВ    "Юфітекс" на користь ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" 31 219,20 грн витрат на професійну правничу допомогу.
24.          В обґрунтування заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" надано наступні докази:
- звіт адвоката про виконану роботу від 21.10.2024, який містить перелік виконаної роботи, а саме ознайомлення з апеляційною скаргою та судовою практикою, на що витрачено 2 год 00 хв,  складання відзиву на апеляційну скаргу    - 6 год 00 хв,    представництва інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції - 2 год 00 хв та представництво інтересів клієнта в суді в режимі відео конференції - 2 год 00 хв, загальна кількість витраченого часу становила 12 год 00 хв    вартістю - 36000,00 грн;
- акт здачі-прийняття робіт №05-09/24 (наданої правової допомоги) від 06.09.2024 року на загальну суму 30 000,00 грн.,
- актом здачі-прийняття робіт №21-10/24 (наданої правової допомоги) від 21.10.2024 року на загальну суму 6000,00 грн.,
- платіжу інструкцію №1332 від 09.09.2024 року;
- рахунок фактуру №ЮП 21-10/24 від 21.10.2024 року.
Так, за умовами укладеного між ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" і адвокатом Мацак О.Ю. Договору №04-07/23 про надання правової (правничої) допомоги від 04.07.2023 (п.1.1.), Клієнт (ТОВ "Стройкомплекс Інжиніринг") доручає, а Виконавець (адвокатом Мацак О.Ю.) приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу обсягах та на умовах, передбачених цим договором.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що правова допомога включає:
- надання роз`яснень та консультацій, захист та представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення господарського судочинства, цивільного та адміністративного судочинства, кримінального провадження, а також інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
- представництво і захист права, свобод та інтересів Клієнта у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами;
- складання заяв, скарг, клопотань, процесуальних та інших правових документів правового характеру;
- представництво інтересів Клієнта в органах виконавчої влади, виконавчої служби, приватних виконавцях.
Відповідно до п. 4.2. Договору, вартість правової допомоги визначається (складається) з погодинної оплати за надані послуги (виконані роботи) та становить 3    000 за одну годину праці. По факту надання послуг (виконання робіт) Виконавець складає акт з визначенням загального обсягу витраченого часу на надання послуг (виконання робіт) за поточний місяць.
Отже, заяви ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" містять вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу понесених у Господарському суді міста Києва у розмірі 63    000 грн, які заявник просить покласти солідарно на ТОВ "Юфітекс" та ТОВ "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери", процесуальним правонаступником якого є ТОВ "Юфітекс", а також вимогу про стягнення з позивача 31    219,20 грн судових витрат понесених у суді апеляційної інстанції.

Заява ТОВ "Юфітекс" про розподіл судових витрат 
25.          22.10.2024 через систему "Електронний суд" від ТОВ "Юфітекс" до суду апеляційної інстанції надійшла заява про вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в якій останній просить стягнути з ТОВ "Холдингова компанія "Енергомонтажвентиляція", ПрАТ    "Індбуд", ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" на користь ТОВ "Юфітекс" 225 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
26.          В обґрунтування заяви ТОВ "Юфітекс" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанцій, надано наступні докази:
- договір №11-2/2023 про надання правової (правничої) допомоги від 01.11.2023 року, і за умовами укладеного між Адвокатським об`єднанням "Український правовий альянс" і ТОВ "Юфітекс" Договору №11-2/2023 про надання правової (правничої) допомоги від 01.11.2023 року, Клієнт (ТОВ "Юфітекс") доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу, яка полягає в представленні інтересів в судових і досудових справах у т.ч. підготовці Адвокатського (их) запиту (ів) в інтересах Клієнта, представлення інтересів в судах всіх інстанцій, установах, організаціях, підприємствах, фізичні особи; згідно пункту 1.2. даного Договору Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову (правничу) допомогу Клієнту, а саме: підготовка клопотань, заяв, відзивів, заперечень, скарг, запитів, пояснень з подальшим поданням до суду; Аналіз судової практики та діючого законодавства, створення правової позиції; відповідно до пункту 1.3. Договору розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню за надану в межах цього Договору правову допомогу, встановлюється в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. за одну годину роботи адвоката, що сплачується Клієнтом протягом 3 (трьох) робочих днів з дати стягнення коштів з боржника на якого покладається судом про відшкодування правової допомоги клієнту.
- акт надання послуг №11 від 31.05.2024 року який містить звіт    про надання послуги, а саме аналіз судової практики та діючого законодавства, підготовка та подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви, на що було витрачено - 7 год 00 хв, підготовка та подання додатків до позовної заяви в т.ч. отримані шляхом ознайомлення в апеляційному суді, на що було витрачено - 4 год 00 хв, підготовка та подання до Господарського суду міста Києва - заяви про заміну сторони - правонаступником у справі №910/18250/16(910/18292/23), на що витрачено - 2 год 00 хв, підготовка та подання до Господарського суду міста Києва - клопотання про долучення документів у справі №910/18250/16(910/18292/23), на що було витрачено 2 год 00 хв, відповідно загальна кількість витраченого часу становила - 15 год 00 хв вартістю 45     000 грн ;
- акт надання послуг №11/2 від 03.06.2024,  який містить звіт    про надання послуги, а саме створення правової позиції щодо захисту інтересів реальних кредиторів від шахрайських дій штучно заявлених кредиторських вимог, на що було витрачено 50 год 00 хв - вартістю 150     000,00 грн;
- акт надання послуг №20 від 18.10.2024,  який містить звіт    про надання послуги, а саме підготовка апеляційної скарги з додатками по справі №910/18250/16(910/18292/23), на що було витрачено 6 год 00 хв, аналіз судової практики та створення правової позиції по справі №910/18250/16(910/18292/23), на що було витрачено 3 год 00 хв, відповідно загальна кількість витраченого часу становила - 9 год 00 хв вартістю 30     000,00 грн.
27.          14.11.2024 постановою Північного апеляційного господарського суду  заяву ТОВ "Юфітекс" задоволено частково:
- присуджено до стягнення з ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція"    на користь ТОВ "Юфітекс" 6 500 грн витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи №910/18250/16(910/18292/23);
- присуджено до стягнення з ПрАТ "Індбуд"    на користь ТОВ "Юфітекс" 6 500 грн витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи №910/18250/16(910/18292/23);
- присуджено до стягнення з ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" на користь ТОВ "Юфітекс" 6 500 грн витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи №910/18250/16(910/18292/23);
- заяву ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" задоволено частково;
-        присуджено до стягнення з ТОВ "Юфітекс"     на користь ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" 19    500 грн витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи №910/18250/16(910/18292/23).

28.          12.02.2025 постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" задоволено частково, касаційну скаргу ТОВ "Юфітекс" задоволено частково;        додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 у справі №910/18250/16 (910/18292/23) скасовано як невід`ємну частину судового рішення. 

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції 
29.          17.04.2025 постановою Північного апеляційного господарського суду (повний текст постанови складено 01.05.2025) апеляційну скаргу ТОВ "Юфітекс" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі №910/18250/16 (910/18292/23) - задоволено частково.
Рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 року у справі №910/18250/16(910/18292/23) - скасовано.
Ухвалено нове рішення яким:
У задоволенні позову ТОВ "Юфітекс" (яке є процесуальним правонаступником ТОВ "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери") до ТОВ "Холдингова компанія "Енергомонтажвентиляція" та ПрАТ "Індбуд" про визнання припиненими зобов`язань ПрАТ "Індбуд" перед ТОВ "Холдингова компанія "Енергомонтажвентиляція" за Договором підряду № Р-16/13 від 21.05.2013, додатковою угодою № 1 від 02.09.2013, додатковою угодою № 2 від 28.11.2013 та додатковою угодою № 3 від 04.11.2013- відмовлено.
Провадження у справі № 910/18250/16 (910/18292/23) за позовною заявою ТОВ "Юфітекс" (яке є процесуальним правонаступником ТОВ "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери") до ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" - закрито.
В решті апеляційну скаргу ТОВ "Юфітекс" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 року у справі № 910/18250/16 (910/18292/23) - залишено без задоволення.
Судовий збір за подачу позову у розмірі 2 684 грн залишити за позивачем.
Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишено за ТОВ "Юфітекс".
У задоволенні заяви ТОВ "Юфітекс" (який є процесуальним правонаступником ТОВ "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери") про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ТОВ "Холдингова компанія "Енергомонтажвентиляція", ПрАТ "Індбуд" та ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" витрат на правничу допомогу понесених при розгляді справи № 910/18250/16 (910/18292/23) у розмірі 225  000 грн - відмовлено.
Заяву ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" про стягнення з ТОВ "Юфітекс" (який є процесуальним правонаступником ТОВ "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери") судових витрат на професійну правничу допомогу понесених Господарському суді міста Києва в межах справи № 910/18250/16 (910/18292/23) - задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ "Юфітекс" на користь ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" витрати на професійну  правничу  допомогу  адвоката,  понесені у Господарському  суді  міста Києва в межах справи № 910/18250/16 (910/18292/23)  у  розмірі  63   000 грн.
В іншій частині заяву ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" - залишено без задоволення.
Заяву ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" про стягнення з ТОВ "Юфітекс" (яке є процесуальним правонаступником ТОВ "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери") судових витрат на професійну правничу допомогу понесених у Північному апеляційному господарському суді в межах справи №910/18250/16 (910/18292/23) - задоволено.
Стягнуто з ТОВ "Юфітекс" на користь ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" витрати на професійну правничу допомогу адвоката, понесені у Північному апеляційному господарському суді в межах справи № 910/18250/16 (910/18292/23) у розмірі 31  219 грн.
30.          Закриваючи провадження у справі № 910/18250/16 (910/18292/23) за позовною заявою ТОВ "Юфітекс" (який є процесуальним правонаступником ТОВ "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери") до ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг", суд апеляційної інстанції керувався приписами п. 2 ч. 1  ст. 231, п. 1  ст. 278 ГПК України та виходив з того, позивач жодних позовних вимог саме до відповідача-3 (ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг") в позовній заяві не заявив, у зв`язку з чим предмет спору саме між позивачем та відповідачем-3 - відсутній.
31.          Рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог до відповідача-1 (ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція") та відповідача-2 (ПрАТ "Індбуд") суд мотивував тим, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту його законних інтересів як кредитора у справі про банкрутство не відповідає способу захисту, визначеному нормами  КУзПБ  у їх взаємозв`язку з приписами  ГПК України.
32.          Постанова суду апеляційної інстанції в частині розподілу судових витрат обґрунтована таким:
-          судовий збір за подачу позову у розмірі 2684 грн та за подачу апеляційної скарги слід залишити за ТОВ "Юфітекс" повністю, оскільки саме ним ініційовано спір, з визначеними ним відповідачами, і за наслідками розгляду справи хоча і рішення суду першої інстанції скасовано, проте, у позові відмовлено, з урахуванням мотивів даної постанови;
-          з огляду на те, що за наслідками апеляційного розгляду справи, у задоволенні позову до        ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" та ПрАТ "Індбуд" відмовлено, суд апеляційної інстанції, керуючись п. 2 ч. 4  ст. 129 ГПК України    дійшов висновку про покладення    на позивача витрат на професійну правничу допомогу у заявленому до стягнення розмірі - 225 000 грн;
-          заява    ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг"    про стягнення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції  підлягає частковому задоволенню, а саме в частині покладення таких витрат лише на ТОВ  "Юфітекс" в розмірі 63  0000 грн, оскільки до ТОВ "Юфітекс" як до правонаступника перейшли усі процесуальні права та обов`язки, отже, у ТОВ "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери" відсутній солідарний обов`язок в розумінні  ст. 52 ГПК України  щодо відшкодування витрат на правничу допомогу. 
-          суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що витрати ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" в сумі 63 000 грн на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої    інстанції в сумі 31 219,00 грн на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції є обґрунтованими та співмірними об`єму наданих і отриманих юридичних послуг, у зв`язку з чим підлягають відшкодуванню ТОВ "Юфітекс" у зазначених розмірах.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
33.          19.05.2025 (через підсистему "Електронний суд") ТОВ "Юфітекс" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2025 у справі № 910/18250/16 (910/18292/23) та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
34.          Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України.
35.          Скаржник посилається на ст. 15 ЦК України, ч. 2 ст. 4 ГПК України та вважає, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволені скарги з підстав нібито невірно обраного позивачем способу захисту не врахував висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22, від 04.09.2019 у справі № 910/10012/17, від 19.10.2022 у справі № 910/14224/20.
36.          На думку скаржника, поданням даної позовної заяви позивач звернувся до суду за захистом свого законного інтересу у правовій визначеності щодо прав і обов`язків у відносинах з відповідачами у справі № 910/18250/16 про банкрутство ПрАТ "Індбуд".
37.          Скаржник доводить, що він позбавлений можливості скористатися запропонованими судом апеляційної інстанції способами захисту (оскарження ухвали про визнання чи відхилення грошових вимог іншого кредитора до апеляційного суду та перегляд судом таких ухвал за нововиявленими обставинами) через сплив процесуальних строків, визначених ГПК України (ч. 3 ст. 256, ч. 2 ст. 261, ч. 2 ст. 321  ГПК України), оскільки позивачу про наявність обставин, що свідчать про припинення грошових зобов`язань Банкрута перед ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" стало відомо аж через 6 років після набрання ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.03.2017 у справі № 910/18250/16 законної сили через приховування відповідачами інформації про факт укладення ними договору.
38.          Щодо розподілу судових витрат скаржник посилається на ч. 9 ст. 129 ГПК України та вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно повністю поклав судові витрати ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" у даній справі на позивача та не врахував, що спір між сторонами виник внаслідок неправильних дій відповідачів, які приховали і довгий час (протягом 6 років) замовчували факт укладення ними договору № Р-16/13/ВПВ-1 від 22.08.2016.
39.          03.06.2025 до Верховного Суду надійшли додаткові пояснення скаржника в яких він посилається на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 02.06.2021 № 904/7905/16.          

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
40.          Відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ           
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
41.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
42.          Щодо додаткових пояснень скаржника, що надійшли до Верховного Суду 03.06.2025 з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 02.06.2021 № 904/7905/16, колегія суддів зазначає таке.
43.          Відповідно до ч. 1 ст. 298 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.
44.          За своїм змістом додаткові пояснення скаржника фактично є доповненням до касаційної скарги, проте, оскільки такі подані після закінчення строку на касаційне оскарження і скаржник не порушує питання щодо поновлення такого строку, Суд не бере їх до уваги. 
45.          Також, оскільки касаційна скарга не містить доводів щодо закриття судом апеляційної інстанції провадження у цій справі за    позовною заявою ТОВ "Юфітекс"    до ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг", суд касаційної інстанції не здійснює перевірку правильності застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права в цій частині. 
46.          Отже предметом позову в цій справі є позовна вимога ТОВ "Юфітекс", яке є правонаступником ТОВ "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери" та є кредитором боржника у справі про банкрутство ПрАТ "Індбуд", про визнання припиненими в повному обсязі всіх зобов`язань боржника - ПрАТ "Індбуд" перед ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" за Договором підряду з додатковими угодами до нього у зв`язку з їх повним виконанням, проведеним належним чином.
47.          Статтею 15 Цивільного кодексу України  (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
48.          Відповідно до частини першої  статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
49.          У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №  916/1174/22, на яку посилається скаржник, Велика Палата вчергове звернула увагу, що, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (див., зокрема, пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, пункт 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17). 

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, пункт 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17).

У певних випадках спосіб захисту імперативно "прив`язаний" до певного складу правопорушення. У таких випадках можна стверджувати, що спосіб захисту визначений законом (встановлений законом), тобто термін "встановлений  законом"  означає не просто те, що він названий в законі (наприклад, є в переліку  статті 16 ЦК України,  статті 20 Господарського кодексу України), а те, що спосіб захисту за його змістом кореспондує конкретному правопорушенню. У цих випадках положення частини першої  статті 5 ГПК України  (аналогічне - у частині першій  статті 5 ЦПК України) вимагає, щоб суд застосував саме такий спосіб захисту.
50.          Скаржник вказує, що Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22 підкреслила, що: "Вибір способу захисту має відповідати характеру порушеного права та бути ефективним. Суд зазначив, що у випадках, коли стандартні способи захисту не забезпечують повного відновлення порушеного права, допускається застосування альтернативних способів захисту, передбачених іншими нормативно-правовими актами". Проте у вказаній постанові у справі № 916/1174/22 Велика Палата Верховного Суду не робила такого висновку, який нібито цитує скаржник. 
51.          У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 у справі №  908/976/19 зазначено, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права, або може скористатися можливістю вибору між декількома іншими способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальними нормами конкретні способи захисту не встановлені, то особа має право обрати спосіб із передбачених статтею 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. Тож у кожному конкретному спорі суд насамперед повинен оцінювати застосовувані способи захисту порушених прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та передбачені статтею 13 ЦК України обмеження щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав будь-якою особою.
52.          Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений  законом  або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений  законом  або договором, проте є ефективним та не суперечить  закону, а  закон  або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19). 
53.          Направляючи цю справу на новий апеляційний розгляд Верховний Суд в постанові від 12.02.2025 у цій справі вказав, що судова процедура банкрутства має певні    особливості правового регулювання, якими, у тому числі, передбачено належний та ефективний спосіб захисту законних інтересів кредитора у справі про банкрутство, зокрема й у питанні обґрунтованості грошових вимог до боржника іншого кредитора.
Так, системний аналіз приписів статей 1, 9, 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) з урахуванням норм статей 42, 254, 255 ГПК України дає підстави для висновку про те, що конкурсні кредитори, після набуття ними процесуального статусу учасника справи про банкрутство, не позбавлені права на оскарження ухвали про визнання чи відхилення грошових вимог іншого кредитора разом із ухвалою господарського суду, постановленою за результатами попереднього засідання.
Більш того, процесуальним законом (частина перша  статті 320 ГПК України), серед іншого, встановлена можливість перегляду за нововиявленими обставинами ухвал у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених  КУзПБ, та які набрали законної сили.
Разом з тим, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту його законних інтересів як кредитора у справі про банкрутство не відповідає способу захисту, визначеному зазначеними нормами  КУзПБ  у їх взаємозв`язку з приписами  ГПК України.
54.          Колегія суддів зауважує, що в силу ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
55.          Отже, з`ясувавши характер спірних правовідносин у цій справі, надавши оцінку належності та ефективності обраному позивачем способу захисту свого порушеного права та врахувавши вказівки Верховного Суду у постанові від 12.02.2025 у цій справі, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку щодо неналежності обраного позивачем (як кредитором боржника) способу захисту свого законного інтересу шляхом звернення із позовом про визнання припиненими зобов`язань боржника перед іншим його кредитором.
56.          Суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що задоволення судом відповідних позовних вимог одного кредитора про визнання зобов`язань боржника перед іншим його кредитором припиненими за наявності при цьому чинної ухвали попереднього засідання про визнання судом відповідних грошових вимог такого (іншого) кредитора за цими ж зобов`язаннями, призведе до порушення принципу верховенства права, невід`ємною складовою якого є принцип правової визначеності.
57.          Отже, неправильно обраний  спосіб захисту  зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову  незалежно  від інших встановлених судом обставин (див. постанови  Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц). Відтак суд апеляційної інстанції у цій справі дійшов законного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, натомість доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із прийнятим судовим рішенням.
58.          При цьому, висновки суду апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові не суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22 про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення, а тому Суд відхиляє протилежні доводи скаржника. 
59.          Скаржник також стверджує про неврахування судом апеляційної інстанції висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.09.2019 у справі № 910/10012/17, однак в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня така постанова Великої Палати Верховного Суду. 
60.          Щодо посилання скаржника на висновки, викладені постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.10.2022 у справі № 910/14224/20, колегія судів зазначає таке.
61.          У вказаній справі Велика Палата зазначила, що: 
"68.    Одним з таких законних інтересів є інтерес до правової визначеності у відносинах у суспільстві для знання та розуміння своїх прав й обов`язків, а також передбачуваності наслідків своїх дій чи бездіяльності.
69.    Якщо дії або бездіяльність інших осіб створюють для особи правову невизначеність щодо її прав і обов`язків у відносинах із цими особами, така особа може звернутись до суду для захисту свого інтересу у правовій визначеності у відносинах із цими особами.
70.    У цій справі позивач звернувся до суду не за захистом свого права на припинення зобов`язання (як помилково вважає відповідач), а за захистом свого законного інтересу у правовій визначеності щодо прав і обов`язків у відносинах з відповідачем за Кредитним договором."
62.          Поряд з цим у справі № 910/14224/20, як вказала Велика Палата, спір у цій справі стосовно правової визначеності виник у конкретних відносинах між позивачем та відповідачем щодо стану їх прав і обов`язків за кредитним договором та ніяким чином не стосується відносин між іншими особами, відносин інших осіб з позивачем або відповідачем, а також інших відносин між позивачем та відповідачем.
63.          Проте, на відміну від наведеної скаржником справи, позивач просить визнати припиненими зобов`язання, які виникли між ПрАТ "Індбуд" який перебуває в провадженні у справі про банкрутство та його кредитором - ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція", отже спір стосується правової визначеності у відносинах між відповідачами, а не позивачем та відповідачами. Відтак скаржник посилається на висновки Верховного Суду не у подібних цій справі правовідносинах та які зроблені судом касаційної інстанції за відсутності обставин здійснення провадження у справі про банкрутство учасника спору, яке регулюється спеціальними нормами КУзПБ. 
64.          Відносно доводів скаржника про те, що він позбавлений можливості скористатися запропонованими судом апеляційної інстанції способами захисту (оскарження ухвали про визнання чи відхилення грошових вимог іншого кредитора до апеляційного суду та перегляд судом таких ухвал за нововиявленими обставинами) через сплив процесуальних строків, визначених ГПК України колегія суддів звертає увагу на таке.
65.          Ведення реєстру вимог кредиторів, згідно з положеннями частини першої статті 61 КУзПБ належить до компетенції ліквідатора, який відповідно до статті 65 КУзПБ, подає до суду дані про розміри погашених вимог кредиторів після завершення всіх розрахунків з кредиторами разом зі звітом та ліквідаційний балансом.

Відповідно до частини першої статті 3 КУзПБ, вимоги до форми та порядку ведення реєстру вимог кредиторів визначає державний орган з питань банкрутства.

Пунктом 1 Вимог до форми та порядку ведення реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17.08.2020 № 2778/5 (далі - Вимоги) встановлено що ці Вимоги визначають порядок ведення реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство (неплатоспроможність) (далі - Реєстр) та вимоги до форми Реєстру, організаційні підходи при складанні, веденні та внесенні змін до Реєстру на всіх стадіях провадження справи про банкрутство (неплатоспроможність).

Отже, ведення та внесення змін до реєстру вимог кредиторів арбітражними керуючими (керуючими санації, ліквідаторами) здійснюється відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства з урахуванням положень, передбачених зазначеними Вимогами.

Аналіз пунктів 1 - 6 Вимог дає підстави для висновку про те, що реєстр вимог кредиторів - це єдина уніфікована система записів про кредиторів боржника та їхні вимоги, яка ведеться державною мовою, в електронному вигляді за встановленою формою, підтримання якої в актуальному стані покладено на арбітражного керуючого та боржника, та доступ до якої мають конкурсні та забезпечені кредитори, інвестори, а також поточні кредитори (з моменту ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури або введення процедури погашення боргів боржника) згідно з Порядком функціонування автоматизованої системи "Банкрутство та неплатоспроможність", затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 18.02.2020 № 594/5.

Пунктом 1 Розділу ІІІ "Ведення Реєстру" Вимог передбачено, що арбітражний керуючий починає ведення Реєстру за результатами попереднього засідання господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність). Підставою для внесення відомостей до Реєстру  є ухвала (постанова) господарського суду або інформація, отримана під час провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) (списання або прощення боргів, задоволення вимог кредиторів, зміна відомостей про кредитора тощо).

Відповідно до пункту 8 Розділу ІІІ "Ведення реєстру" Вимог, у разі погашення вимог кредитора іншим шляхом, ніж задоволення за рахунок реалізації майна, відомості щодо способу погашення та дати погашення такої вимоги вносяться в графу "Примітки".

Також, пунктом 14 Розділу ІІІ Вимог передбачено, що у випадку повного погашення вимог кредитора або відмови кредитора від вимог у графі "Примітки" відповідного запису Реєстру робиться відмітка про повне погашення або про виключення вимог кредитора із зазначенням дати та підстав погашення чи виключення.

Отже, ведення реєстру вимог кредиторів належить до компетенції ліквідатора, згідно з положеннями частини першої статті 61 КУзПБ та Вимог, який на підставі інформації отриманій, зокрема, під час провадження у справі про банкрутство, вносить відповідні відомості до реєстру. 
Наведені висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 15.03.2023 у справі №  904/10560/17.
66.          За таких обставин скаржник не позбавлений можливості звернутися до ліквідатора боржника із вимогами про внесення відповідних відомостей до реєстру вимог кредиторів відповідно до вищенаведеного порядку.
67.          Твердження скаржника про порушення судом апеляційної інстанції ч. 9 ст. 129 ГПК України та покладення ним повністю судових витрат ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" на позивача Верховний Суд вважає безпідставними. 
68.          Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що за наслідками апеляційного перегляду судом цієї справи, апеляційний суд, здійснюючи розподіл судових витрат, залишив судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги за ТОВ "Юфітекс"; відмовив ТОВ "Юфітекс" в стягненні з ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція", ПрАТ "Індбуд" та ТОВ "Стройкомплекс Інжинірінг" витрат на правничу допомогу понесених при розгляді справи №910/18250/16(910/18292/23) та стягнув з ТОВ "Юфітекс" на користь ТОВ   "Стройкомплекс Інжинірінг" витрати на професійну правничу допомогу адвоката, понесені у Господарському суді міста Києва та у Північному апеляційному господарському суді. 
69.          Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
70.          Проте у цій справі судом апеляційної інстанції не були встановлені обставини щодо зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідачів, натомість в задоволенні позовних вимог ТОВ "Юфітекс" відмовлено через обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав та інтересів.
71.          Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи касаційної скарги не підтвердилися, а Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування законної та обґрунтованої постанови суду апеляційної інстанції у цій справі. 

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
72.          За змістом пункту 1 частини першої  статті 308 ГПК України  суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Частиною першою  статті 309 ГПК України  встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених  статтею 300 цього Кодексу  межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 ГПК України, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а прийнята у справі постанова Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2025  - залишенню без змін.

В. Розподіл судових витрат
73.          У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 301, 308,  309,   315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юфітекс" залишити без задоволення. 
2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2025 у справі №  910/18250/16 (910/18292/23) залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                 В. Пєсков

Судді                                                                                                    С. Жуков

                                                                                                    В. Картере