ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року 
м. Київ

cправа №  925/1287/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Картере В. І., Огородніка К. М.
за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І., 

учасники справи:
представник скаржника - Петренко Ю. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря - Л.І.В.І." 

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025
у складі колегії суддів: Станіка С. Р.- головуючого, Отрюха Б. В., Остапенка  О.  М.
та на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025
у складі судді Хабазні Ю. А.
у справі № 925/1287/24
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоопора"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Л.І.В.І."
про банкрутство, 

ВСТАНОВИВ

На розгляд суду постало питання про відкриття провадження у справі про банкрутство юридичної особи за заявою ініціюючого кредитора, вимоги якого обґрунтовані набуттям ним прав вимоги до боржника за договором фінансової допомоги, за відсутності оригіналу такого договору. 

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
1.            Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря-Л.І.В.І." (далі - ТОВ "Зоря-Л.І.В.І.") зареєстроване як юридична особа.
2.          Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоопора" (далі - ТОВ "Енергоопора") подано заяву від 16.10.2024 №16/10-3 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Зоря - Л.І.В.І"..
3.          Заява ініціюючого кредитора обґрунтована тим, що 02.01.2016 між Селянським (фермерським) господарством "Вікторія" (далі - С(Ф)Г "Вікторія") та ТОВ "Зоря - Л.І.В.І." був укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги №1 (далі - Договір від 02.01.2016 №1), згідно з яким боржник отримав фінансову допомогу на загальну суму 8 637 842 грн. Боржником було повернуто 5 714 269,98 грн, сума неповерненої фінансової допомоги становить 2 923 572,02 грн. Як вказує ініціюючий кредитор, право вимоги до боржника він набув на підставі договору відступлення права вимоги від 26.08.2024 № 26/08 за яким С(Ф)Г "Вікторія" (первісний кредитор) відступило на користь ТОВ "Енергоопора" (новий кредитор) право вимоги до боржника на суму 2 923 572,02 грн.
4.          Судами встановлено, що 09.07.2024 С(Ф)Г "Вікторія" направило на адресу ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." вимогу від 08.07.2024 за №08/07 про сплату протягом 30 днів грошових коштів у сумі 2 923 572,02 грн. як повернення поворотної фінансової допомоги згідно з договором від 02.01.2016 №1, відповіді на яку боржник не надіслав і зобов`язання щодо сплати боргу не виконав. Згідно з даними АТ "Укрпошта" (трекінг поштових відправлень) вимога була отримана адресатом 13.07.2024 (а.с.51 т.1).
5.          26.08.2024 між ТОВ "Енергоопора" (далі - Новий кредитор) та С(Ф)Г "Вікторія" (далі - Кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №26/08 (а.с.54 т.1), згідно з умовами якого:

У Договорі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

Боржник - юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря-Л.І.В.І.";

Основний договір - договір про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 02 січня 2016 року;

Право вимоги - право вимоги Кредитора до Боржника щодо оплати заборгованості на суму основного боргу 2 923 572 гривні;

п.1.1. Кредитор передає (відступає) належне йому право, а Новий кредитор приймає (набуває) на себе право вимоги до Боржника, що належать Кредитору за Основним договором, а саме: право вимоги до Боржника щодо оплати заборгованості на суму 2 923 572 гривні;

п.1.2. З моменту підписання (укладення) даного Договору, Новий кредитор одержує всі права (замість Кредитора) в повному обсязі вимагати від Боржника належного виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 02 січня 2016 року;

п.1.4. Моментом переходу права вимоги, що є предметом даного договору, від Первісного кредитора до Нового кредитора є укладання (підписання) цього Договору.

6.          26.08.2024 між ТОВ "Енергоопора" та С(Ф)Г "Вікторія" складено та підписано акт №1 приймання-передачі документів, що підтверджують вимоги Кредитора до Боржників (Додаток до договору про відступлення права вимоги №26/08 від 26 серпня 2024 року) (а.с.56 т.1).
7.          28.08.2024 С(Ф)Г "Вікторія" направило на адресу боржника повідомлення від 28.08.2024 №28/08 про відступлення права вимоги ТОВ "Енергоопора". Згідно з даними АТ "Укрпошта" (трекінг поштових відправлень) повідомлення було отримане адресатом 30.08.2024 (а.с.57-58 т.1).
8.          26.09.2024 ТОВ "Енергоопора" звернулось до ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." з вимогою від 26.09.2024 за №26/09-7 про сплату протягом 10 днів 2 923 572,02 грн. як повернення поворотної фінансової допомоги згідно з договором від 02.01.2016 №1. Згідно з даними АТ "Укрпошта" (трекінг поштових відправлень) вимога була отримана адресатом 01.10.2024.
9.          Будь-якої відповіді на вимогу від 26.09.2024 за №26/09-7 боржник не надав і зобов`язання щодо сплати боргу не виконав (а.с.59-61 т.1).
10.          Суди попередніх інстанцій вказали, що ТОВ "Енергоопора" має грошові вимоги до боржника, які підтверджуються наступними документами:

- платіжними дорученнями Селянського (фермерського) господарства "Вікторія" від 11.11.2022 №598 (#1110378863817) на суму 40 000,00 грн., від 13.05.2022 №540 (#970859569117) на суму 71 300,00 грн., від 16.09.2022 №573 (#1064374529317) на суму 71 000,00 грн., від 15.11.2021 №431 (#853939350317) на суму 145 000,00 грн., від 01.11.2021 №422 (#844374481817) на суму 270 000,00 грн., від 18.10.2022 №587 (#1089396823717) на суму 40 000,00 грн., від 22.09.2021 №395 (#814447061117) на суму 45 500,00 грн., від 20.09.2021 №394 (#813531729917) на суму 13 600,00 грн., від 28.10.2021 №417 (#842292344917) на суму 120 000,00 грн., від 28.10.2021 №421 (#842336164917) на суму 64 000,00 грн., від 26.10.2021 №416 (#841172377717) на суму 45 500,00 грн., від 17.09.2021 №386 (#811675781017) на суму 20 000,00 грн., від 16.03.2021 №286 (#680428013717) на суму 25 500,00 грн., від 22.04.2021 №314 (#704738557517) на суму 769 500,00 грн., від 29.04.2021 №318 (#710350367517) на суму 404 000,00 грн., від 26.11.2020 №218 (#609740143217) на суму 80 000,00 грн., від 26.11.2020 №220 (#609761492017) на суму 58 000,00 грн., від 26.11.2020 №221 (#609762526417) на суму 46 811,00 грн., від 26.11.2020 №219 (#609741275317) на суму 80 000,00 грн., від 10.11.2020 №206 (#600791599417) на суму 75 000,00 грн., від 29.10.2020 №200 (#594208750917) на суму 40 000,00 грн., від 21.09.2020 №161 (#569925616817) на суму 10 300,00 грн., від 12.10.2020 №187 (#583125557117) на суму 100 000,00 грн., від 08.09.2020 №158 (#562917135917) на суму 65 000,00 грн., від 07.05.2020 №90 (#493128057117) на суму 22 000,00 грн., від 30.03.2020 №59 (#473842955817) на суму 184 000,00 грн., від 03.03.2020 №51 (#459245890417) на суму 72 000,00 грн., від 28.02.2020 №50 (#457369520217) на суму 20 000,00 грн., від 30.01.2020 №36 (#440130507617) на суму 20 000,00 грн., від 26.12.2019 №16 (#421387659417) на суму 25 000,00 грн., від 28.08.2019 №844 (#658134218717) на суму 100 000,00 грн., від 04.07.2019 №810 (#327953109617) на суму 27 000,00 грн., від 03.07.2019 №805 (#327361375217) на суму 500 000,00 грн., від 13.06.2019 №794 (#316680825117) на суму 277 500,00 грн., від 20.06.2019 №804 (#320053147617) на суму 35 000,00 грн., від 13.06.2019 №795 (#316797145217) на суму 237 700,00 грн., від 12.06.2019 №793 (#316297223017) на суму 74 000,00 грн., від 11.06.2019 №792 (#315778543817) на суму 155 000,00 грн., від 14.06.2019 №796 (#317350762817) на суму 30 000,00 грн., від 06.06.2019 №790 (#313389519917) на суму 1 000,00 грн., від 03.06.2019 №786 (#311918328317) на суму 181 400,00 грн., від 24.05.2019 №780 (#306722084817) на суму 110 000,00 грн., від 22.05.2019 №779 (#305707841517) на суму 40 000,00 грн., від 29.03.2019 №756 (#280276951317) на суму 35 000,00 грн., від 22.02.2019 №738 (#262058063617) на суму 134 500,00 грн., від 20.02.2019 №733 (#261116009717) на суму 60 800,00 грн., від 06.02.2019 №732 (#254976535017) на суму 85 000,00 грн., від 01.02.2019 №726 (#253194306417) на суму 39 000,00 грн., від 26.11.2018 №702 (#223966189617) на суму 159 000,00 грн., від 19.11.2018 №700 (#219837315217) на суму 46 000,00 грн., від 20.08.2018 №654 (#1804266667617) на суму 147 000,00 грн., від 03.08.2018 №644 (#13383101917) на суму 41 600,00 грн., від 27.07.2018 №642 (#13323101917) на суму 62 500,00 грн., від 19.07.2018 №641 (#13212193417) на суму 22 000,00 грн., від 04.07.2018 №635 (#13071715017) на суму 33 000,00 грн., від 27.06.2018 №630 (#13023055817) на суму 196 000,00 грн., від 21.06.2018 №629 (#12923320417) на суму 60 000,00 грн., від 15.06.2018 №620 (#12871057717) на суму 31 000,00 грн., від 11.06.2018 №618 (#12822933017) на суму 8 500,00 грн., від 11.06.2018 №617 (#12822879917) на суму 600,00 грн., від 11.06.2018 №616 (#128228833017) на суму 63 000,00 грн., від 08.06.2018 №612 (#12799597117) на суму 30 100,00 грн., від 07.06.2018 №611 (#12796191117) на суму 102 200,00 грн., від 24.05.2018 №603 (#12646174917) на суму 288 800,00 грн., від 31.05.2018 №606 (#12729747917) на суму 54 600,00 грн., від 29.05.2018 №605 (#12699476817) на суму 28 000,00 грн., від 22.05.2018 №602 (#12624985017) на суму 28 200,00 грн., від 18.05.2018 №601 (#12590639617) на суму 54 400,00 грн., від 11.05.2018 №594 (#12532919217) на суму 66 150,00 грн., від 08.05.2018 №593 (#12488379117) на суму 96 000,00 грн., від 03.05.2018 №591 (#12447774817) на суму 91 600,00 грн., від 02.05.2018 №590 (#12423175417) на суму 9 200,00 грн., від 27.04.2018 №584 (#12406993917) на суму 20 250,00 грн., від 27.07.2018 №583 (#12406993817) на суму 100 000,00 грн., від 13.04.2018 №575 (#12250964117) на суму 147 300,00 грн., від 19.03.2018 №568 (#11979900617) на суму 155 580,00 грн., від 01.03.2018 №555 (#11847404417) на суму 20 615,00 грн., від 05.02.2018 №546 (#11596652617) на суму 328 145,00 грн., від 17.01.2018 №533 (#11432482017) на суму 116 500,00 грн., від 15.01.2018 №532 (#11400821717) на суму 6 000,00 грн., від 17.07.2017 №471 (#10063483517) на суму 235 500,00 грн., від 29.09.2017 №488 (#10454891517) на суму 48 393,00 грн., від 05.07.2017 №456 (#9696435917) на суму 56 000,00 грн., від 22.06.2017 №450 (#9586973917) на 25 000,00 грн., від 04.10.2017 №489 (#10487690317) на суму 385 878,00 грн., від 21.09.2017 №482 (#10369042117) на суму 82 320,00 грн., від 24.07.2017 №466 (#9841433217) на суму 25 000,00 грн., згідно з якими воно перерахувало на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Л.І.В.І." грошові кошти у загальній сумі 8 637 842,00 грн. із зазначенням у призначенні платежу про надання поворотної фінансової допомоги згідно з договором від 02.01.2016 №1 (а.с.188-274 т.1);

- платіжними дорученнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Л.І.В.І." від 15.11.2018 №629 (#218468058417) на суму 135 000,00 грн., від 26.10.2018 №610 (#210511644717) на суму 626 000,00 грн., від 04.11.2021 №374 (#846080394817) на суму 1 000,00 грн., від 14.04.2022 №441 (#954562703917) на суму 9 000,00 грн., від 18.12.2018 №668 (#233330023017) на суму 33 300,00 грн., від 22.02.2021 №243 (#666480874517) на суму 6 000,00 грн., від 19.02.2021 №240 (#663329725717) на суму 15 000,00 грн., від 03.11.2021 №373 (#845558005417) на суму 4 000,00 грн., від 22.01.2021 №225 (№645095655017) на суму 12 000,00 грн., від 18.01.2021 №224 (#642316142617) на суму 10 000,00 грн., від 23.02.2021 №244 (#667193036817) на суму 6 000,00 грн., від 22.04.2020 №153 (#484106494617) на суму 400,00 грн., від 30.04.2020 №154 (#489881458517) на суму 1 400,00 грн., від 25.05.2021 №282 (#726803559917) на суму 600 000,00 грн., від 24.06.2020 №194 (#518205503017) на суму 150 000,00 грн., від 01.07.2020 №2 (#523285370017) на суму 1 240 000,00 грн., від 03.04.2020 №151 (#475645613717) на суму 100 000,00 грн., від 28.12.2020 №220 (#631441973417) на суму 15 000,00 грн., від 26.11.2020 №213 (#609748161217) на суму 80 000,00 грн., від 14.05.2020 №163 (#496492685817) на суму 30 000,00 грн., від 01.11.2019 №77 (#391245798717) на суму 19 000,00 грн., від 22.11.2019 №97 (#401358402017) на суму 16 000,00 грн., від 16.10.2019 №59 (#382369110217) на суму 26 000,00 грн., від 20.09.2019 №20 (#368943577617) на суму 96 000,00 грн., від 18.10.2019 №1 (#383373648817) на суму 5 000,00 грн., від 13.09.2019 №12 (#365641473317) на суму 300 000,00 грн., від 19.04.2019 №786 (#289856227217) на суму 48 000,00 грн., від 22.03.2019 №748 (#275865419817) на суму 25 000,00 грн., від 22.03.2019 №749 (#275893126717) на суму 25 000,00 грн., від 25.09.2018 №563 (#195963091617) на суму 472 000,00 грн., від 28.09.2018 №567 (#1985400089617) на суму 70 000,00 грн., від 15.03.2019 №731 (#272645690117) на суму 465 000,00 грн., від 17.12.2018 №652 (#232437378117) на суму 200 000,00 грн., від 11.09.2018 №547 (#190862396017) на суму 100 000,00 грн., від 18.10.2018 №609 (#206510641817) на суму 74 150,00 грн., від 21.12.2017 №309 (#11191270317) на суму 43 520,00 грн., від 21.11.2017 №275 (#10916452517) на суму 40 000,00 грн., від 21.09.2018 №559 (#194567301617) на суму 55 500,00 грн., від 30.10.2017 №236 (#10728479817) на суму 500 000,00 грн., від 22.05.2017 №102 (#9309785217) на суму 10 000,00 грн., від 19.05.2017 №100 (#9289279517) на суму 10 000,00 грн., згідно з якими воно перерахувало на користь Селянського (фермерського господарства) грошові кошти у загальній сумі 5 674 270,00 грн. із зазначенням у призначенні платежу про повернення поворотної фінансової допомоги згідно з договором від 02.01.2016 (№1) (а.с.147-187 т.1).
11.          Суди зазначили, що згідно із вказаними вище платіжними документами (наданими заявником в оригіналі): загальна сума перерахованих С(Ф)Г "Вікторія" на користь ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." коштів поворотної фінансової допомоги становить 8 637 842,00 грн.; загальна сума фінансової допомоги, повернутої ТОВ "Зоря-Л.І.В.І.", становить 5 674270,00 грн. Загальна сума фінансової допомоги, яка не повернута боржником, складає 2 963 572,00 грн. (8 637 842,00 грн.- 5 674 270,00 грн.).
12.          ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." у відзиві заперечило проти заяви ініціюючого кредитора та доводило, що керівник боржника ОСОБА_1 договори про надання поворотної фінансової допомоги від 02.01.2016 №1 і від 03.01.2017 №1 із С(Ф)Г "Вікторія" ніколи не підписував, на його підписання нікого не уповноважував. Вказує, що про наявність договору поворотної фінансової допомоги від 02.01.2016 №1 дізнався з вимоги С(Ф)Г "Вікторія" від 05.02.2024 про повернення фінансової допомоги. Оскільки оригінал Договору №1 між С(Ф)Г "Вікторія" та ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." останнім не підписувався (тобто є неукладеним), то і правовідносини з надання та повернення коштів фінансової допомоги між вказаними суб`єктами господарювання ніколи не виникали. ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." вважає, що договір між С(Ф)Г "Вікторія" та ТОВ "Енергоопора" від 26.08.2024 №26/08 про відступлення права вимоги є нікчемним, оскільки за цим правочином передано неіснуючий борг. ОСОБА_1 , 1945 року народження, будучи директором ТОВ "Зоря-Л.І.В.І.", фактично не здійснював організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків з 2016 року, а у 2020 році у нього стався інсульт, від якого він повністю не оправився, тому яким чином здійснювалося управління підприємством з 2016 року йому не відомо.
13.          Боржник також вказував, що новому кредитору за договором про відступлення права вимоги від 26.08.2024 №26/08 оригінал договору про надання поворотної фінансової допомоги від 02.01.2016 №1 не передавався.
14.          27.11.2024 ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." від 26.11.2024 та витребувано від ТОВ "Енергоопора" документи, які є підставою грошових вимог до боржника в оригіналі: договір про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 02.01.2016, укладений між С(Ф)Г "Вікторія" та ТОВ "Зоря - Л.І.В.І."; платіжні доручення про перерахування боржнику фінансової допомоги (87 шт.); платіжні доручення про часткове повернення боржником фінансової допомоги (41 шт.); договір про відступлення права вимоги від 26.08.2024 №26/08; акт №1 приймання-передачі документів, що підтверджують вимоги кредитора до боржника від 26.08.2024.
15.          11.12.2024 ініціюючий кредитор надав суду першої інстанції в оригіналі: платіжні доручення про перерахування СФГ "Вікторія" на рахунок боржника грошових коштів фінансової допомоги відповідно до договору поворотної фінансової допомоги від 02.01.2016 №1 у кількості 87 шт.; платіжні доручення про часткове повернення боржником попередньому кредитору - СФГ "Вікторія", коштів фінансової допомоги відповідно до договору поворотної фінансової допомоги від 02.01.2016 №1 у кількості 41 шт.; договір про відступлення права вимоги від 26.08.2024 №26/08; акт від 26.08.2024 №1 приймання-передачі документів до договору про відступлення права вимоги від 26.08.2024 №26/08.
16.          11.12.2024 ухвалою Господарського суду Черкаської області (із виправленою згідно з ухвалою суду від 17.12.2024 опискою) частково задоволено клопотання ініціюючого кредитора від 10.12.2024 (а.с.130 т.1) з уточненням до нього від 11.12.2024 (а.с.145 т.1): зобов`язано АТ "Державний ощадний банк України" направити до суду саме той примірник договору від 02.01.2016 №1 про надання поворотної фінансової допомоги між ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." та СФГ "Вікторія", який поданий стороною договору до філії Полтавського обласного управління АТ "Ощадбанк" (в оригіналі чи в засвідченій такою стороною договору копії).
17.          Банк витребуваного судом доказу до суду не надіслав.
18.          Також, 08.01.2025 до суду першої інстанції надійшло клопотання ініціюючого кредитора від 08.01.2025, у якому він просив приєднати до матеріалів справи отриману ним на запит від АТ "Державний ощадний банк України" посвідчену копію договору про надання поворотної фінансової допомоги від 02.01.2016 №1 (а.с.1 т.2).
19.          20.01.2025 до суду першої інстанції надійшов супровідний лист АТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 13.01.2025 №46/12-11/4892/2025/БТ, яким останнє направило суду фотографічне зображення з такого ж не посвідченого фотографічного зображення договору про надання поворотної фінансової допомоги від 02.01.2016 №1, на якому представником банку вчинено засвідчувальний напис: "згідно з оригіналом керуюча ТВБВ №10016/060 Дригані Н.В." При цьому, підпис вказаної особи відбитком печатки банку не засвідчено (а.с.23 т.2).
20.          23.01.2025 до суду першої інстанції надійшов лист АТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 22.01.2025 №46/12-06/8824/2025, у якому останнє повідомило суд про те, що примірник договору від 02.01.2016 №1 про надання поворотної фінансової допомоги між ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." та СФГ "Вікторія", який надавався однією із сторін цього договору (ТОВ "Зоря-Л.І.В.І.") до філії Полтавського обласного управління АТ "Ощадбанк", в оригіналі чи у засвідченій стороною договору копії відсутній; що в архівах філії Полтавського обласного управління АТ "Ощадбанк" примірник цього договору також не виявлено (а.с.26 т.2).
21.          27.01.2025 до суду першої інстанції надійшов лист АТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 21.01.2025 №46/12 11/8074/2025/БТ, у якому останнє повідомило, що засвідчену копію примірнику договору про надання поворотної фінансової допомоги від 02.01.2016 №1, який був поданий стороною договору до філії Полтавського обласного управління АТ "Ощадбанк", було надіслано суду супровідним листом від 13.01.2025 №46/12-11/4892/2025/БТ (а.с.30 т.2).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду
22.          23.01.2025 ухвалою Господарського суду Черкаської області, зокрема, відкрито провадження у справі № 925/1287/24 про банкрутство ТОВ "Зоря-Л.І.В.І."; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Левченка Василя Миколайовича.
23.          08.04.2025 постановою Північного апеляційного господарського суду (повний текст постанови складено 21.04.2025) апеляційну скаргу ТОВ "Зоря -Л.І.В.І." на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 у справі № 925/1287/24 - залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 у справі № 925/1287/24 -- залишено без змін.
24.          Суди дійшли висновку про доведеність ініціюючим кредитором факту укладення Договору від 02.01.2016 №1 за відсутності його в оригіналі або належній чином засвідченій копії виходячи з наявності інших доказів фактичного виконання його умов, а саме  - платіжних інструкцій про надання фінансової допомоги і про її повернення.
25.          Суди також вказали на відсутність спору про право враховуючи, що фотографічне зображення з Договору від 02.01.2016 №1 міститься в матеріалах АТ "Державний ощадний банк України" з часу виникнення правовідносин, факт його укладення сторонами не спростовувався, не оспорювався і не заперечувався протягом усього часу існування правовідносин сторін Договору від 02.01.2016 №1 аж до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, а оскільки доказів сплати боргу на більшу суму боржником суду не надано то обставини наявності боргу не спростовані.
26.          Оскільки ініціюючий кредитор заявив суму меншу від тієї, право на яку він довів поданими доказами, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, визнав вимоги на суму 2 923 572,02 грн, які заявлені ініціюючим кредитором, оскільки саме йому належить право визначення предмету вимог.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
27.          12.05.2025 (через підсистему "Електронний суд") ТОВ "Зоря - Л.І.В.І." подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 у справі № 925/1287/24; ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Енергоопора" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Зоря-Л.І.В.І.".
28.          Скаржник стверджує про застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми процесуального права без урахування висновку щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України) 30.03.2023 у справі № 905/2307/21 (905/496/22) (щодо застосування ст. 91 ГПК України), від 09.08.2023 у справі № 755/16831/19 (щодо сутності договору позики), постановах Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-63цс13 та від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс15 (щодо застосування статей 1046, 1047 ЦК України), Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20 (щодо форми правочину).
29.          При цьому, скаржник стверджує, що Договір №1 від 02.01.2016 поворотної фінансової допомоги ніколи не укладався та ставив під сумнів відповідність поданої кредитором копії, а застосування судом апеляційної інстанції зазначених норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах призвело до хибних висновків про обґрунтованість вимог нового кредитора ТОВ "Енергоопора".
30.          Скаржник також доводить, що в Договорі №26/08 про відступлення права вимоги від 26.08.2024 зазначено, що за вказаним договором у ТОВ "Енергоопора" замість С(Ф)Г "Вікторія" виникає право вимагати від ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." належного виконання саме умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 02.01.2016, а не зобов`язань внаслідок перерахування коштів відповідно до певних платіжних документів. Проте, оскільки між С(Ф)Г "Вікторія" та ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." правовідносин поворотної фінансової допомоги на підставі договору №1 від 02.01.2016 ніколи не виникало, то таке право відсутнє і у нового кредитора. Таким чином, на думку скаржника, судами неправильно застосовано ст. 512 ЦК України без урахування висновків у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 (якщо особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача)
31.          Скаржник також вважає, що суди неправильно застосували положення статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), посилається на висновки Верховного Суду у постанові від 19.08.2020  у справі №  910/2522/20 (щодо застосування ч. 6 ст. 39 КУзПБ) та вказує, що ця процедура банкрутства штучно створена ОСОБА_2 , який одночасно є засновником і керівником С(Ф)Г "Вікторія" (первинний кредитор) та засновником боржника ТОВ "Зоря Л.І.В.І." і має місце спір щодо корпоративних прав та майна останнього.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
32.          30.06.2025 від ініціюючого кредитора подано відзив на касаційну скаргу з проханням залишити без змін оскаржувані судові рішення, а касаційну скаргу  - без задоволення. 
33.          ТОВ "Енергоопора" вважає, що боржник, приймаючі на свій рахунок кошти від первісного кредитора та часткового їх повертаючи із вказівкою у призначенні платежу щодо повернення поворотної фінансової допомоги відповідно до договору від 02.01.2016, підтвердив укладання і виконання вказаного договору про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 02.01.2016, а суди дійшли вірних висновків про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

В. Розгляд клопотань
34.          08.07.2025 від арбітражного керуючого Левченка В. М. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 10.07.2025 на іншу дату у зв`язку з хворобою арбітражного керуючого. 
35.          09.07.2025 від ТОВ "Енергоопора" надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з участю представника ініціюючого кредитора у невідкладних слідчих діях, призначених на 10.07.2025 у м. Черкаси. 
36.          Верховний Суд звертає увагу, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Крім того, розумність строків розгляду справи судом є однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.
37.          Оскільки заявники клопотань не надали доказів наявності стверджуваних ними обставин неможливості забезпечити участь представників в судовому засіданні, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання суду касаційної інстанції не була визнана обов`язковою, а також за відсутності обставин неможливості вирішення спору у відповідному судовому засіданні, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаних клопотань. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ           
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
38.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
39.          Предметом касаційного перегляду у цій справі є перевірка дотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права під час ухвалення судових рішень про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Зоря-Л.І.В.І.". 
40.          Здійснивши перевірку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, оцінивши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.
41.          Колегія суддів звертається до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20, які полягають у наступному. 
42.          Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущення доведення боржника до банкрутства.
43.          Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів.
44.          Отже, однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.
45.          Згідно з частиною другою статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.
46.          За змістом частини першої статті 35 КУзПБ у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначається дата проведення підготовчого засідання суду. Також ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд має право вирішити питання про зобов`язання заявника, боржника та інших осіб надати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.
47.           Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ.
48.          Відповідно до частин першої - п`ятої статті 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв  кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.
49.          Відповідно до ч. 6 ст. 39 КУзПБ господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.
50.          Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора на предмет (1)  наявності між заявником і боржником грошового зобов`язання в розумінні абзацу 5 частини першої статті 1 КУзПБ; (2) встановлення наявності спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; (3) встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.
51.          Стадія відкриття провадження у справі про банкрутство має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.
52.          За таких обставин, на думку Верховного Суду, обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство (постанова Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 904/3251/20).
53.          Тож, важливим питанням при відкритті провадження у справі про банкрутство є питання обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.
54.          Використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство.
55.          Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20).
56.          Судова палата для розгляду справ про банкрутство у справі №  911/2043/20 також зазначила, що з моменту відкриття провадження у справі банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (аналогічний за змістом правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).
57.          Тому, з огляду на важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника, ухваленню відповідного рішення суду має передувати системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2042/20).
58.          Отже, звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим,  кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту,  та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.
59.          При цьому, на господарський суд  покладається обов`язок перевірки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора та з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, що, враховуючи принцип дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів,  має здійснюватися судом  незалежно від погодження боржником із заявленими вимогами  чи, навпаки, пасивної процесуальної поведінки боржника у вигляді неподання ним відзиву  на заяву про відкриття відповідного провадження.
60.          У цій справі із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." звернулося ТОВ "Енергоопора". Вимоги ініціюючого кредитора до боржника обґрунтовані невиконанням ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." своїх зобов`язань з повернення наданої фінансової допомоги за договором від 02.01.2016, укладеним з С(Ф)Г "Вікторія" як позикодавцем, права вимоги за яким відступлено С(Ф)Г "Вікторія" на користь ТОВ "Енергоопора". 
61.          ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." заперечувало укладення між ним та С(Ф)Г "Вікторія" договору поворотної фінансової допомоги від 02.01.2016, а відтак і наявності грошових вимог у ініціюючого кредитора.
62.          Ухвалюючи оскаржувані судові рішення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Зоря-Л.І.В.І.", суди дійшли висновку, що факт укладення Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 02.01.2016 №1 між С(Ф)Г "Вікторія" як позикодавцем та ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." як позичальником є доведеним ініціюючим кредитором, виходячи із обставин перерахування грошових коштів, що підтверджується платіжними інструкціями, які містять посилання саме на Договір.
63.          Разом з тим, у цій справі   в оригіналі чи у належній чином засвідченій копії Договір про надання поворотної фінансової допомоги від 02.01.2016 №1, в тому числі на вимоги ухвал про витребування доказів, сторонами судам не надано і він відсутній у АТ "Державний ощадний банк України", проте ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." ставить під сумнів подану ініціюючим кредитором копію такого доказу та стверджує, що договір від 02.01.2016 №1 не укладався і новому кредитору (ТОВ "Енергоопора") за договором про відступлення права вимоги від 26.08.2024 №26/08 оригінал договору про надання поворотної фінансової допомоги від 02.01.2016 №1 також не передавався.
64.          Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
65.          Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 73 ГПК України).
66.          Відповідно до ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України  письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
67.          Частина шоста статті 91 ГПК України встановлює, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
68.          У постанові Верховного Суду від 30.03.2023 у справі № 905/2307/21 (905/496/22), на неврахування якої посилається скаржник в касаційній скарзі, наведено висновок, відповідно до якого тлумачення статті 91 ГПК України свідчить, що наведеною нормою визначено загальні вимоги щодо письмових доказів у справі та врегульовано, що  якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд  за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи  може витребувати у відповідної особи  оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу,  такий доказ не береться судом до уваги. Такий наслідок неподання для огляду оригіналу письмового доказу є імперативним, а отже,  для підтвердження відповідності копії оригіналу документа сторона спору зобов`язана надати суду  для огляду оригінал письмового документа  або зазначити про наявність в іншої особи оригіналу цього письмового документа. Судам під час оцінки письмових доказів у справі належить врахувати, що у разі сумнівів в учасника справи чи суду у відповідності поданих одним із учасників справи копій (електронних копій) письмових доказів оригіналу, суд може витребувати у відповідної особи оригінали цих доказів, неподання яких зумовлює наслідком  неврахування їх судом як доказів у справі.
69.          Верховний Суд погоджується із доводами скаржника, що суди попередніх інстанцій припустилися порушення вимог ч. 6 ст. 91 ГПК України у цій справі, оскільки за відсутності оригіналу договору від 02.01.2016 та наявності сумнівів ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." у відповідності поданої заявником копії оригіналу визнали встановленим факт укладення такого договору між С(Ф)Г "Вікторія" та ТОВ "Зоря-Л.І.В.І.".
70.          Поміж тим, вирішуючи питання наявності у боржника грошових зобов`язань перед ініціюючим кредитором, суди поклалися на відомості платіжних інструкцій, згідно з якими загальна сума перерахованих С(Ф)Г  "Вікторія" на користь ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." коштів становить 8 637 842 грн, а загальна сума перерахованих  ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." на користь С(Ф)Г  "Вікторія" грошових коштів становить    5 674 270 грн. Таким чином, суди виснували, що  платіжні інструкції є доказом фактичного виконання умов договору фінансової допомоги, а загальна сума фінансової допомоги, яка не повернута боржником, складає 2  963 572 грн (8 637 842,00 грн - 5 674 270 грн).
71.          Згідно з положеннями статті 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
72.          Статтею 1047 ЦК України також передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
73.          У постанові Верховного Суду від 09.08.2023 у справі № 755/16831/19, на неврахування якої посилається скаржник, Суд зауважив, що:
-          по своїй юридичній сутності договір позики грошових коштів є реальним договором, і для його укладення необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача (сплата) коштів позикодавцем позичальнику;
-          законодавець імперативно в частині першій статті 1047 ЦК визначив необхідність вчинення в письмовій формі договору позики грошових коштів у разі якщо позикодавцем є юридична особа;
-          розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми. Розписка не є формою договору, а може лише підтверджувати укладення договору позики. По своїй суті розписка позичальника є тільки замінником письмової форми договору позики, оскільки вона підписується тільки позичальником;
-          вказівка призначення платежу при перерахунку коштів на картку, з урахуванням принципу розумності, не може бути кваліфікована як дотримання письмової форми (єдиний документ, чи декілька документів, розписка чи інший документ), що підтверджує домовленість про отримання грошей в позику та умови такої позики, оскільки призначення платежу вказує особа, яка перераховує грошові кошти. Дійсно, в певних випадках в приватному праві призначення платежу може мати значення, наприклад при визначенні того, яке грошове зобов`язання погашається, але не для підтвердження укладення певного договору.
74.          В контексті наведеного колегія суддів погоджується із твердженнями скаржника, що суди попередніх інстанцій дійшли суперечливих висновків про укладення договору поворотної фінансової допомоги між С(Ф)Г "Вікторія" та ТОВ "Зоря-Л.І.В.І.", покладаючись на призначення платежу у платіжних інструкціях, за відсутності оригіналу такого договору, відтак і неможливості встановити його істотні умови. 
75.          Колегія суддів зауважує, що зокрема відсутність між сторонами договірних відносин може свідчити про наявність між ними зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, що врегульовано Главою 83 Цивільного кодексу України.
76.          Як вже зазначалося вище, своє право вимоги до боржника ТОВ "Енергоопора" як ініціюючий кредитор обґрунтовувало тим, що С(Ф)Г "Вікторія" як первісний кредитор відступило своє право вимоги до ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." на користь ТОВ "Енергоопора" як новому кредитору. 
77.          Як встановлено судами попередніх інстанцій, 26.08.2024 між ТОВ "Енергоопора" (новий кредитор) та С(Ф)Г "Вікторія" (кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №26/08.
78.          Пунктом 1.1. зазначеного договору сторони погодили, що кредитор передає (відступає) належне йому право, а новий кредитор приймає (набуває) на себе право вимоги до боржника, що належать кредитору за основним договором, а саме: право вимоги до боржника щодо оплати заборгованості на суму 2 923 572 гривні.
79.          Відповідно до п.1.2. договору про відступлення права вимоги №26/08 з моменту підписання (укладення) даного Договору, новий кредитор одержує всі права (замість кредитора) в повному обсязі вимагати від боржника належного виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 02.01.2016.
80.          Отже зі встановлених судами попередніх інстанцій обставин вбачається, що  С(Ф)Г "Вікторія" відступило на користь ТОВ "Енергоопора" право вимоги за конкретним визначеним зобов`язанням, а саме - за договором про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 02.01.2016.
81.            Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
82.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2022 у справі №  910/12525/20, на яку посилається скаржник в касаційній скарзі, вказала, що за змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача.
83.            Верховний Суд також звертає увагу на загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що  ніхто не може передати більше прав,  ніж має сам.
84.          В контексті наведеного, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що за результатом оцінки поданих ініціюючим кредитором доказів в обґрунтування ним підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Зоря-Л.І.В.І.", суди попередніх інстанцій, припустившись порушень ст. 86, ч. 6 ст. 91 ГПК України та неправильного застосування ст. 1046, 1047 ЦК України дійшли помилкового висновку про доведеність заявником існування заборгованості ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." перед С(Ф)Г "Вікторія" у правовідносинах саме позики за договором про надання поворотної  фінансової допомоги.  У зв`язку з таким, Суд також визнає необґрунтованими висновки судів про набуття ТОВ "Енергоопора" прав вимоги до ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." на підставі договору про відступлення права вимоги №26/08, оскільки за таким договором на користь ТОВ "Енергоопора" було відступлено право вимагати від боржника належного виконання саме умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 02.01.2016.
85.          У постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №  911/2043/20 Суд дійшов висновку, що норми частини шостої статті 39 КУзПБ, як і інші положення цього Кодексу, не містять окремого визначення такої підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство, як необґрунтованість вимог ініціюючого кредитора, однак протилежний підхід, тобто відкриття провадження за цих умов, матиме наслідком порушення прав та інтересів боржника, інших його кредиторів та в цілому суперечитиме спрямованості законодавства у сфері неплатоспроможності. У випадку необґрунтованості/непідтвердження вимог ініціюючого кредитора господарський суд має відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство з посиланням на норму частини шостої статті 39 КУзПБ, яка, з урахуванням концепції недостатньої якості закону, є найбільш близькою за предметом регулювання до сфери спірних правовідносин.
86.          Відтак Верховний Суд дійшов висновку про помилковість висновків суду судів попередніх інстанцій про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Зоря-Л.І.В.І.", оскільки вимоги заявника ТОВ "Енергоопора" необґрунтовані. Оскільки судами неправильно застосовано норму частини шостої статті 39 КУзПБ, Верховний Суд дійшов висновку скасування прийнятих у справі ухвали та постанови судів попередніх інстанцій та ухвалення нового рішення про відмову ТОВ "Енергоопора" у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Зоря-Л.І.В.І.".

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
87.          Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
88.          Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених  статтею 300  цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права (ч. 1 ст. 311 ГПК України).
89.          Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги ТОВ "Зоря-Л.І.В.І.", скасування прийнятих у справі постанови та ухвали судів попередніх інстанцій із ухваленням нового рішення у цій справі.  

В. Розподіл судових витрат
90.          Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
91.          Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України). 
92.          Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".
93.          Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
94.          Підпунктом 9 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору за подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство становить 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
95.          Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" розмір прожиткового  мінімуму   для   працездатних   осіб  встановлено  з  1 січня  -  3 028 грн.
96.          Ставка судового збору за подання   апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (підпункт 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").
97.          Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
98.          Отже за подання ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." апеляційної скарги на ухвалу  Господарського  суду  Черкаської  області від 23.01.2025 у справі №  925/1287/24 про відкриття провадження у  справі про банкрутство, скаржнику належало сплатити судовий збір у розмірі 36 336 грн (3  028*10*150%*0,8).
99.          Верховний Судом з`ясовано, що при поданні апеляційної скарги через систему "Електронний суд" ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." було сплачено судовий збір в  сумі 3 028 грн, тобто у меншому розмірі, ніж визначено Законом, на що суд апеляційної інстанції не звернув увагу.
100.          Отже, сплачена скаржником сума судового збору за подання апеляційної скарги (3 028 грн) підлягає стягненню з ТОВ "Енергоопора" на користь скаржника, а недоплачена різниця (36  336- 3  028=33  308 грн) - підлягає стягненню з ТОВ "Енергоопора" в дохід Державного бюджету України. 
101.          За подання касаційної скарги ТОВ "Зоря-Л.І.В.І." на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025, прийняту за результатом  перегляду ухвали  Господарського  суду  Черкаської  області від 23.01.2025 у справі № 925/1287/24 про відкриття провадження у справі про банкрутство, скаржником сплачено судовий збір у розмірі 48 448 грн, який підлягає стягненню з ТОВ "Енергоопора" на користь скаржника. 
102.          Відповідно до ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря - Л.І.В.І." задовольнити. 
2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 у справі №  925/1287/24 скасувати.
3.          Ухвалити нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергоопора" у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Л.І.В.І.".
4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоопора" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 74 Б, ЄДРПОУ 44496333) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Л.І.В.І." (19845, Золотоніський район, Черкаська обл., село Білоусівка, вул. Зої Космодем`янської, 10, ЄДРПОУ 14197621) 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору за подання апеляційної скарги та 48 448 (сорок вісім тисяч чотириста сорок вісім) грн судового збору за подання касаційної скарги. 
5.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоопора" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 74 Б, ЄДРПОУ 44496333) в дохід Державного бюджету України 33 308 (тридцять три тисячі триста вісім) грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. 
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                 В. Пєсков

Судді                                                                                                    В. Картере

                                                                                                    К. Огороднік