?
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2025 року 
м. Київ
cправа №  922/1633/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є. В. - головуючий, Кролевець О. А., Рогач Л. І.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2024 (колегія суддів у складі: Пуль О. А., Білоусова Я. О., Здоровко     Л.     М.) та ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.11.2024 (суддя Ємельянова О. О.) у справі
за скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення 385 254 412,09 грн, 
ВСТАНОВИВ:
Фактичні обставини справи, встановлені судами
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - ТОВ "ГК "Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (далі - АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз") про стягнення заборгованості на загальну суму 385 254 412,09 грн, у тому числі: основний борг у сумі 285 057 312,60 грн; пеня у сумі 71 051 472,76 грн; 3 % річних у сумі 10 645 082,13 грн; інфляційні втрати у сумі 18 500 544,60 грн.
2.          Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.08.2024 в позові відмовлено частково. Стягнуто з АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на користь ТОВ "ГК "Нафтогаз України" заборгованість на загальну суму 385 254 412,08 грн, у тому числі: основний борг у сумі 285 057 312,60 грн; пеня у сумі 71 051 472,76 грн; 3 % річних у сумі 10   645 082,13 грн; інфляційні втрати у сумі 18 500 544,59 грн та судовий збір у сумі 847   840,00 грн. У частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 0,01 грн відмовлено.
3.           24.09.2024 на виконання рішення судом видано відповідний наказ.
4.           14.10.2024 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Михайлом Андрійовичем (далі - приватний виконавець Корольов М. А.) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 76286993 щодо виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.09.2024 у справі № 922/1633/24.
5.           23.10.2024 від АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" надійшла скарга на дії приватного виконавця Корольова М. А. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій останній просить суд прийняти дану скаргу до провадження, розглянути її та задовольнити. Визнати неправомірними дії приватного виконавця Корольова М. А. щодо відкриття виконавчого провадження №     76286993. Визнати протиправними та скасувати постанову приватного виконавця Корольова М. А. про відкриття виконавчого провадження від 14.10.2024 №     76286993.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції 
6.          Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.11.2024, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2024, відмовлено у задоволенні скарги АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на дії приватного виконавця Корольова     М. А. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
7.          Ухвала суду мотивована тим, що матеріали справи не містять, а скаржником у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів про те, що в статутному капіталі АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" наявна частка держави, а стягувачем до заяви про відкриття виконавчого провадження було надано докази на підтвердження знаходження майна боржника (у даному випадку наявність відкритого банківського рахунку) у виконавчому окрузі міста Києва, що, за висновком суду, свідчить про правомірність відкриття виконавчого провадження ВП № 76286993 та відсутність порушення приватним виконавцем вимог щодо територіальності під час відкриття ним виконавчого провадження, оскільки сама по собі наявність рахунку боржника в банківській установі, місцезнаходженням якої є місто Київ, є достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження. 
8.          Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що безпідставним та необґрунтованим є посилання скаржника (відповідача) на те, що АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" є юридичною особою, частка держави у статутному капіталі якого перевищує 25 відсотків (керуючий рахунками в цінних паперах - Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА), управитель від АРМА - Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (далі - АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз")), та оскільки стягувачем до заяви про відкриття виконавчого провадження було надано докази на підтвердження знаходження майна боржника (у даному випадку наявність відкритого банківського рахунку) у виконавчому окрузі міста Києва.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
9.           08.01.2025 АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове рішення, яким визнати неправомірними дії приватного виконавця Корольова М. А. щодо відкриття виконавчого провадження № 76286993, визнати протиправними та скасувати постанову приватного виконавця Корольова М. А. про відкриття виконавчого провадження від 14.10.2024 №     76286993.
10.          Суд касаційної інстанції відкрив касаційне провадження у цій справі на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.
11.          У касаційній скарзі відповідач зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних ухвалі та постанові застосували норми права, а саме: пункт 4 частини першої статті 1, частину першу статті 19, статтю 21-1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.05.2022 № 429-р, без врахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 922/331/23, від 18.06.2024 у справі №     922/1297/23, від 31.01.2024 у справі № 925/1355/22, від 19.12.2024 у справі № 903/62/23.
12.          Узагальнено доводи касаційної скарги зводяться до того, що виконання рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/1633/24 відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" віднесено до компетенції державної виконавчої служби, а не приватного виконавця, оскільки АРМА на підставі ухвали слідчого судді набула права власності на цінні папери АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз". 
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
13.          У відзиві на касаційну скаргу приватний виконавець Корольов М. А. просить залишити її без задоволення, а оскаржувані ухвалу та постанову судів попередніх інстанцій - без змін, наполягаючи на дотриманні судами норм матеріального та процесуального права. 
14.          Приватний виконавець стверджує, що боржником у даній справі є АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", в уставному капіталі якого частка держави згідно з даними реєстру корпоративних прав держави у статутних капіталах господарських товариств не зареєстрована. При цьому правовий аналіз Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", Цивильного кодексу України (далі - ЦК України) та Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) вказує, що АРМА не здатна виконувати функцію власника майна та в даному випадку не може бути акціонером та здійснювати корпоративне управління суб`єктом господарювання.
Позиція Верховного Суду
15.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16.          За змістом статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
17.          Згідно із частинами першою-третьою статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
18.          Відповідно до частини першої статті 5 Закону України" Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
19.          Пункт 6 частини першої статті 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та пункт 4 частини першої статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" установлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов`язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.
20.          Цей принцип полягає, зокрема, у наданні стягувачу права вибору - пред`явити виконавчий документ для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" віднесено до компетенції органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців (абзац другий частини першої статті 19 цього Закону).
21.          Так, у пункті 2 частини другої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету.
22.          Таким чином, приватний виконавець не має права здійснювати примусове виконання рішень щодо боржників-юридичних осіб, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків.
23.          Предметом касаційного перегляду у цій справі є питання наявності/відсутності підстав для вчинення приватним виконавцем виконавчих дій задля виконання судового рішення у справі №     922/1633/24. 
24.          Так, скаржник у касаційній скарзі посилається на те, що АРМА на підставі ухвали слідчого судді набула права на цінні папери, емітентом яких є АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз".
25.          Зокрема, судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.05.2022 у справі № 757/11783/22-к в управління АРМА було передано корпоративні права, а саме: цінні папери, емітовані АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", що належать на праві власності КОМПАНІЇ ЕРІСВЕЛЛ ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД (ERISWELL TRADING LIMITED), КОМПАНІЇ СОДЕМАН ЛІМІТЕД (SODEMAN LIMITED), КОМПАНІЇ САГАСІТІ ЛІМІТЕД (SAGACITY LIMITED), КОМПАНІЇ ХАМГЕЙТ ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД (HUMGATE HOLDINGS LIMITED), КОМПАНІЇ ТАНТЕР ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД (TANTER HOLDINGS LIMITED), Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛАСФАНО УКРАЇНА", що в сукупності становить 95,9425 % відсотків статутного капіталу АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз".
26.           28.05.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 429-р "Деякі питання управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у виняткових випадках", згідно з яким з метою запобігання ризику виникнення надзвичайної ситуації в енергетичній сфері, відповідно до статті 21-1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" прийнято рішення погодитися з пропозицією АРМА та Міністерства енергетики щодо передачі в управління АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні від 22.02.2021 №   62021000000000160. 
27.          Пунктом 2 цього розпорядження від 28.05.2022 № 429-р ухвалено зобов`язати АРМА забезпечити передачу активів відповідно до пункту 1 цього розпорядження згідно з актами приймання-передачі на період до усунення ризику збою та/або переривання функціонування активів, що може призвести до виникнення надзвичайних ситуацій, і до завершення здійснення процесуальних заходів. 
28.          На виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.05.2022 у справі № 757/11783/22-к та на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.05.2022 № 429-р між АРМА та АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" укладено договір управління активами (майном) від 05.07.2022 № 11/2022 стосовно активів (корпоративних прав) 26 акціонерних товариств, а 12.11.2024 між АРМА та ДАТ "Чорноморнафтогаз" було укладено додатковий договір № 2 до договору управління активами (майном) від 05.07.2022 №     11/2022 та підписано акт приймання-передачі.
29.          Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (код ЄДРПОУ 20077720). Розмір внеску до статутного фонду 376515500 грн (100 %). Власником 100 % пакету акцій ДАТ "Чорноморнафтогаз" у кількості 376 515 500 штук є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". В свою чергу, 100 % акцій Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" належать державі Україна в особі Кабінету Міністрів України.
30.          Відповідно до Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" АРМА має право отримувати активи та має право передавати їх в управління. 
31.          Згідно із частиною 1 статті 19 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" АРМА здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду. 
32.          Стаття 1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" визначає управління активами як діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу АРМА, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.
33.          Верховний Суд у постанові від 19.12.2024 у справі № 903/62/23, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі та яка прийнята за аналогічних правовідносин, зазначив, що "…визначений вказаною нормою закону зміст управління активами є тотожним змісту права власності, наведеному у статті 317 Цивільного кодексу України (власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном)".
34.          Водночас об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - об`єднана палата) у постанові від 16.05.2025 у справі № 903/421/24 (до закінчення розгляду якої зупинялось провадження у справі, що переглядається) відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 19.12.2024 у справі № 903/62/23, відповідно до яких зміст управління активами є тотожним змісту права власності. 
35.          У зазначеній постанові об`єднана палата виснувала, що управління активами, переданими відповідно до статті 100 КПК України та положень Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", не є тотожним або рівнозначним за правовим змістом праву власності, передбаченому статтями 316 та 317 ЦК України. 
36.          Об`єднана палата зазначила, що управління арештованим майном АРМА має характер строкового повноваження спеціального призначення, яке виникає на підставі судового рішення або згоди власника. Воно має ознаки тимчасовості (діє до моменту скасування арешту або завершення провадження) та цільового характеру (служить для збереження майна). При цьому управитель відповідно до частини третьої статті 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління. Отже, власник активу зберігає право власності навіть у випадку передачі майна в управління АРМА. Управління не змінює титулу власності - воно лише обмежує реалізацію окремих правомочностей, як-от користування чи розпорядження, і лише на час дії арешту. 
37.          Вищевикладене дає підстави для висновку про те, що при виконанні судових рішень щодо стягнення коштів за рахунок активів боржника, які у передбаченому законом порядку передані в управління АРМА як центрального органу державної виконавчої влади, пункт 2 частини другої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягає застосуванню, оскільки положення статей 1, 5 та 18 Закону України "Про виконавче провадження" не містять обмежень щодо примусового виконання рішення у разі тимчасового управління активами без зміни форми власності, адже управління активами, здійснюване АРМА, не змінює титулу власності та не перетворює активи на державну власність, а тому саме перебування частки у статутному капіталі товариства в управлінні АРМА не може бути підставою для заборони приватному виконавцеві здійснювати примусове виконання судового рішення.
Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній об`єднаною палатою у постанові від 16.05.2025 у справі № 903/421/24 (пункт 8.68).
38.          Таким чином, розглянувши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає висновки судів попередніх інстанцій про те, що приватний виконавець мав право відкривати виконавче провадження та здійснювати виконавчі дії щодо майна боржника (відповідача) з огляду на відсутність доказів того, що в статутному капіталі АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" наявна частка держави, ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, зокрема, положень статей 1, 5 та 18 Закону України "Про виконавче провадження".
39.          При цьому суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що АРМА прийнято лише в управління права на цінні папери, що спростовує доводи скаржника про частку держави у статутному капіталі відповідача.
40.          Отже, доводи касаційної скарги АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
41.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
42.          Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).
43.          Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник в межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не спростував наведених висновків судів попередніх інстанцій та не довів неправильного застосування останніми норм матеріального і порушення норм процесуального права як необхідної передумови для скасування оскаржуваних судових рішень.
44.          З огляду на викладене касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Розподіл судових витрат
45.          За подання касаційної скарги АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на судові рішення, у яких розглянуто скаргу на рішення, дії (бездіяльність) органу виконавчої служби, судовий збір не сплачується, а, отже, і не покладається.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" залишити без задоволення.
2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2024 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.11.2024 у справі № 922/1633/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню

Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                    О. А. Кролевець

Суддя                                                                                                    Л. І. Рогач