ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року 
м. Київ
cправа №  870/6/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.   В. - головуючого, Васьковського О. В., Погребняка В. Я.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.   М.;

за участю представника:
скаржника - адвоката Ластівки В.   І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест-Вуд ЛТД"
на ухвалу Західного апеляційного господарського суду 
від 24.03.2025
суддя: Зварич О.В.
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест-Вуд ЛТД" б/н від 22.02.2025 року 
у справі № 870/6/25
про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 03.12.2024 року 
у третейській справі № 13/2024 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стеллар-Логістик" 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест-Вуд ЛТД" 
про стягнення 128 213, 95 грн,-

ВСТАНОВИВ:
1.          Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 03.12.2024 у справі № 13/2024 повністю задоволено позов ТОВ "Стеллар-Логістик"; стягнуто з ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" на користь ТОВ "Стеллар-Логістик" 128   213,95 грн відшкодувань за пошкоджений товар; стягнуто з ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" на користь ТОВ "Стеллар-Логістик" 3   028,00 грн третейських витрат.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції
2.           22.02.2025 року ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" звернулось до Західного апеляційного господарського суду із заявою б/н від 22.02.2025 року про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Правова Ліга від 03.12.2024 року у третейській справі №13/2024; також просило визнати недійсною Третейську угоду (застереження) визначене у п. 8.1. Договору про надання послуг з перевезень вантажів автомобільним транспортом від 22.03.2024 № 22-1/03/2024.

3.          Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" про скасування рішення третейського суду, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 03.12.2024 у третейській справі №13/2024 залишено без змін.

4.          Підставою для скасування рішення третейського суду заявник вказує, що відповідач не був належним чином повідомленим про розгляд справи третейським судом, і строк оскарження цього рішення не закінчився; що відповідачем не було отримано жодного виклику для участі в розгляді справи третейським судом, а відтак справа розглянута третейським судом без участі сторони відповідача ТОВ   "Вест-Вуд ЛТД".

5.          Також, на думку ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" третейське застереження, що визначене у п.   8.1 договору від 22.03.2024 №   22-1/03/2024, не відповідає вимогам ч.   1 ст.   26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Стверджує, що третейське застереження не містить жодних посилань на регламент постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга". Покликається на те, що ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" не обізнане і не ознайомлене із регламентом Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Правова Ліга". Заявляє, що третейським застереженням не визначено місце розгляду даного конкретного спору або спору що може виникнути в ході виконання договору. Просить скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 03.12.2024 року у третейській справі №13/2024.

Рух апеляційної скарги
6.           09.04.2025 ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" звернулось до Верховного Суду із апеляційною скаргою від 09.04.2025 на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 у справі № 870/6/25, підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла апеляційна скарга.
7.          Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" у справі № 870/6/25 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Васьковського О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2025.

8.          Ухвалою від 05.05.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №   870/6/25 за апеляційною скаргою ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" від 09.04.2025 на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 24.03.2025; призначено розгляд апеляційної скарги на 17.06.2025. 

9.          У судовому засіданні 17.06.2025 відкладено розгляд апеляційної скарги ТОВ   "Вест-Вуд ЛТД" від 09.04.2025 на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 до 24.06.2025 року о    09:30 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань №330.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала апеляційної скаргу
10.          Не погоджуючись із ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.03.2025, ТОВ   "Вест-Вуд ЛТД" подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 24.03.2025, скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 03.12.2024 у третейській справі №13/2024, у задоволенні позову відмовити; визнати недійсною Третейську угоду (застереження) визначене у п. 8.1. Договору про надання послуг з перевезень вантажів автомобільним транспортом від 22.03.2024 № 22-1/03/2024.

11.          Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

12.          Скаржник зазначає наступні аргументи.

12.1.          Відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи третейським судом, тому справа розглянута судом без участі представника відповідача. При цьому відповідачем відстежено, що виклик на перше третейське засідання 12.11.2024 було отримано пізніше ніж на друге третейське засідання 03.12.2024, що є процесуальним порушенням.

12.2.          Представник позивача, який брав участь у розгляді третейської справи не повідомила суд про можливість повідомлення відповідача про розгляд справи за допомогою електронної адреси. Згідно ч. 4 Регламенту Третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" листування може здійснюватися в тому рахунку на електронну адресу, яка вказана у документах, які надіслані Третейському суду або на документах, в яких міститься третейське застереження.

12.3.          У розпорядженні відповідача наявний звіт про незалежну оцінку ФОП   Ільченко Д., згідно з яким розмір матеріального збитку товару становить       5   539,84 грн, що значно менше від суми стягнутої рішенням третейського суду. Однак вказаний доказ відповідач не зміг подати у зв`язку із недопущенням до участі у розгляді справи, що призвело до прийняття неправильного рішення.

12.4.          Судом не вирішено вимогу про визнання третейської угоди (застереження) недійсною. В оскаржуваній ухвалі від 24.03.2025 чітко не визначено в якій частині суд відмовив у задоволенні заяви ТОВ   "Вест-Вуд ЛТД", що є самостійною підставою для її оскарження.

12.5.          Третейське застереження та умови договору № 22-1/03/2024, не містить посилань на регламент Третейського суду при Асоціації "Правова Ліга", зміст якого невідомий відповідачу, у зв`язку з чим відповідач ставить під сумнів законність призначення головуючого судді Костишина В.М.

12.6.          Поведінка позивача є заздалегідь недобросовісною, оскільки примірник договору, підписаний позивачем, останній відмовився надавати у розпорядження відповідача.

12.7.          Місцезнаходження позивача і третейського суду співпадає (обидва знаходяться в місті Тернопіль), що викликає обґрунтовані сумніви в упередженості третейського судді.

12.8.          Розгляд справи, призначеної судом першої інстанції в режимі відеоконференції о 12:45, фактично було розпочато о 13:15. І незважаючи на клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у випадку неможливості проведення судового засіданні у визначений судом в ухвалі час, справу було розглянуто за одне засідання, що призвело до порушення принципу змагальності та диспозитивності судового розгляду.

12.9.          Відповідач заявляв клопотання про спільний розгляд заяви про скасування рішення третейського суду та заяви у справі № 870/6/25 про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду від 03.12.2025 у справі №   13/2024, водночас суд не вирішив вказане клопотання в рамках розгляду однієї справи № 870/6/25, що є процесуальним порушенням.

13.          У судовому зсіданні 24.06.2025 представник скаржника підтримав касаційну скаргу.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
14.          ТОВ "Стеллар-Логістик" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє просить вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

15.          У відзиві ТОВ "Стеллар-Логістик" зазначає, що аргументи апеляційної скарги є надуманими обставинами, які вказують про небажання відшкодовувати суму стягнутих коштів за пошкоджений в процесі перевезення вантаж. Також у відзиві проаналізовано доводи відповідача.

Позиція Верховного Суду
16.          Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи №   870/6/25 та докази, що стосуються фактів, на які скаржник посилається в апеляційній скарзі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції, який діяв як суд першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

17.          За правилами пункту 11 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до юрисдикції господарських судів відносяться справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

18.          Відповідно до положень частини 2 статті 24, частини 2 статті 25 і частини 2 статті 253 ГПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення у справах щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів, ухвалені апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції.

19.          З огляду на встановлені статтею 269 ГПК України межі розгляду справи суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

20.          Отже, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди розглядають як суди першої інстанції, зокрема справи за результатами розгляду заяв про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

21.          Предметом судового розгляду у цій справі є заява ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" про скасування рішення третейського суду.

22.          Відповідно до статті 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

23.          Аналогічні положення містить стаття 51 Закону України "Про третейські суди".

24.          Частиною третьою, четвертою статті 349 ГПК України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.

25.          Верховний Суд звертає увагу, що перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає (постанови Верховного Суду від 25.11.2020 у справі №   876/26/20, від 11.03.2021 у справі № 876/59/20, від 16.11.2023 у справі №   870/21/23 та ін.).

26.          Отже, виходячи з приписів чинного законодавства при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише з`ясовує наявність чи відсутність підстав для його скасування, визначених частиною третьою статті 51 Закону України "Про третейські суди" та статтею 350 ГПК України.

27.          Щодо доводів про недійсність третейської угоди (застереження) колегія суддів зазначає наступне.

28.          Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

29.          У пункті 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

30.          Відповідно до частин 1, 4-6 статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

31.          Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 30.08.2024 у справі № 911/1766/22 звернула увагу на наявність декількох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у яких містилися висновки про неприпустимість втручання державних судів у компетенцію третейських судів / арбітражів. Зокрема, рішення в справі "Arcelormittal Ambalaj Celigi Sanayi Ve Ticaret Anonim Sirketi" проти України" від 15.07.2021 (заява № 23819/11); рішення у справі "Монт Бланк Трейдінг, Лтд" та "Антарес Тітаніум Трейдінг, Лтд" проти України" від 14.01.2021 (заява № 11161/08). У другому названому рішенні ЄСПЛ констатував порушення частини першої статті 6 Конвенції, зокрема, зазначивши, що апеляційний господарський суд не розглянув твердження підприємства-заявника щодо відсутності в українських господарських судів компетенції розглядати справу.

32.          У рішенні від 10.01.2008 № 1-рп/2008 Конституційний Суд України послався на те, що можливість передачі державою на розгляд третейських судів спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин визнана зарубіжною практикою, заснованою, в тому числі, на міжнародному праві. Загальні засади арбітражного розгляду цих спорів визначені Європейською конвенцією про зовнішньоторговельний арбітраж від 21.04.1961 та рекомендовані державам Арбітражним регламентом Комісії ООН з права міжнародної торгівлі (ЮНСІТРАЛ) від 15.06.1976. Практика ЄСПЛ свідчить, що звернення фізичних та / або юридичних осіб до третейського суду є правомірним, якщо відмова від послуг державного суду відбулася за вільним волевиявленням сторін спору (рішення у справі "Девір проти Бельгії" від 27.02.1980).

33.          У постанові від 18.11.2020 у справі № 876/32/20 Верховний Суд зазначив, що встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

34.          Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 30.08.2024 у справі № 911/1766/22 дійшла висновку, що третейська / арбітражна угода не є правочином у розумінні ЦК України, не є цивільно-правовим (господарським) договором, а по своїй суті є процесуальним договором, для якого чинне законодавство України встановлює спеціальний порядок визнання недійсним. Вирішуючи питання про скасування рішення третейського суду та / або про видачу виконавчого документа, господарський суд одночасно вирішує питання про дійсність чи недійсність третейської угоди у разі заявлення відповідних доводів стороною. Тому якщо відповідач у третейській справі вважає, що третейська угода є недійсною, він повинен надати суду свої доводи й докази на користь недійсності третейської угоди в межах відповідного судового процесу. Судове рішення з питань скасування рішення третейського суду та / або видачі виконавчого документа є одночасно рішенням, яким вирішується питання про дійсність чи недійсність третейської угоди. Висновки про це повинні міститися у мотивувальній частині судового рішення. За необхідності для вирішення цього питання господарський суд призначає експертизу.

35.          У справі, що переглядається в апеляційному порядку, заявник стверджує про недійсність третейської угоди, оскільки визначене у п.   8.1 договору від 22.03.2024 №   22-1/03/2024 третейське застереження не відповідає вимогам ч.   1 ст.   26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Стверджує, що в період дії режиму воєнного стану, правосуддя не може здійснюватися третейськими судами. При цьому вказує, що третейське застереження не містить жодних посилань на регламент постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга", з яким ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" не обізнане і не ознайомлене. Заявляє, що третейським застереженням не визначено місце розгляду даного конкретного спору або спору що може виникнути в ході виконання договору. Також скаржник зазначає, що оскільки примірник договору, підписаний позивачем, останній відмовився надавати у розпорядження відповідача, поведінка позивача є заздалегідь недобросовісною,

36.          Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 22.03.2024 ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" (перевізник) та ТОВ "Стеллар-Логістик" (експедитор уклали договір №22-1/03/2024 про надання послуг з перевезень вантажів автомобільним транспортом. Відповідно до пункту 8.1 договору всі спори і розбіжності, що можуть виникнути між сторонами із умов цього договору або у зв`язку з ним підлягають остаточному вирішенню Постійно діючим третейським судом при Асоціації "Правова Ліга", який знаходиться за адресою м. Тернопіль, майдан Волі, 4. Крім того, у пункті 8.1 договору сторони зазначено, що третейський розгляд здійснюється Третейським судом, в складі одного третейського судді, який призначається в порядку, передбаченому Регламентом постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга".

37.          Як вбачається з матеріалів справи, спірний договір з боку ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" (відповідача) від 22.03.2024 №22-1/03/2024 підписаний Маринич М.І., що діє на підставі статуту. У договорі також вказано, що вказана особа є директором ТОВ "Вест-Вуд ЛТД".

38.          З огляду на викладене, а також враховуючи, що дійсна воля на укладення правочину не викликають у суду будь-яких сумнівів, доводи скаржника наведені у п. 12.5., 12.6. постанови є необґрунтованими.

39.          Крім того, Згідно із пунктом 9.1 даний договір набирає сили з моменту його підписання і діє до 22.03.2025, а в частині розрахунків до проведення повного взаєморозрахунку між сторонами.

40.          Отже сторони уклали третейську угоду у вигляді третейського застереження в договорі, погодивши, що усі спори і розбіжності, що можуть виникнути між сторонами з умов цього договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому третейському суді при Асоціації "Правова ліга", до якого і звернулося ТОВ   "Стеллар-Логістик" з позовом про стягнення з ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" відшкодувань за пошкоджений товар на підставі умов вказаного договору.

41.          Суд зауважує, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст.627 ЦК України).
42.          Принцип свободи договору полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати: можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.

43.          Укладаючи спірний договір, сторони діяли на власний розсуд. ТОВ "Вест-Вуд в разі незгоди з його умовами чи неузгодження окремих умов, зокрема щодо третейського застереження, виду штрафних санкцій та їх розміру, - мало право не укладати його, та не було позбавлене можливості запропонувати зміни до запропонованого договору .

44.          Отже, сторони вільно та свідомо встановили альтернативний порядок вирішення спорів шляхом передання їх на розгляд третейського суду. Визнавши компетенцію третейського суду щодо спорів за договором від 22.03.2024 №22-1/03/2024, ТОВ "Вест-Вуд розуміло (мало чи принаймні могло розуміти), що цим воно правомірно обмежило своє право на доступ до механізмів класичного правосуддя (розгляду справи національними судами), надавши перевагу третейському розгляду.

45.          Подібних висновків дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 30.08.2024 у справі № 911/1766/22 щодо розгляду спору про визнання недійсним договору у частині третейського застереження.

46.          Щодо аргументів скаржника про те, що в період дії режиму воєнного стану правосуддя не може здійснюватися третейськими судами, а тому третейське застереження не відповідає вимогам ч.   1 ст.   26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", колегія суддів звертається також до правових висновків викладених у згаданій вище постанові Об`єднаної палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 30.08.2024 у справі № 911/1766/22, в якій Суд виснував, що розгляд справи третейським судом за добровільним волевиявленням сторін (на підставі укладеної третейської угоди) жодним чином не обмежує гарантії прав та свобод людини і громадянина, права й законні інтереси юридичних осіб, а положення ст. 26 Закону "Про правовий режим воєнного стану" спрямовані саме на недопущення звуження таких гарантій у сфері судочинства, ст. 26 Закону "Про правовий режим воєнного стану" не встановлює заборону третейського розгляду справ.

47.          Як встановлено судом першої інстанцій та вбачається з матеріалів справи, відомості про повідомлення сторонами або однією із сторін про припинення договору від 22.03.2024 №22-1/03/2024 відсутні в матеріалах справи. Також відсутні відомості щодо визнання судом договору чи третейської угоди недійсною. Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи заявника про те, що третейське застереження не відповідає вимогам ч.1 ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

48.          Отже, суд першої інстанції, до вирішення заяви про скасування рішення третейського суду, в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали надав оцінку дійсності третейського застереження та не встановив підстав для його скасування, відтак, аргументи скаржника наведені у п. 12.4. постанови колегія суддів відхиляє з підстав, наведених вище.

49.          Як вбачається з матеріалів справи, позивач ТОВ "Стеллар-Логістик"; звернувся до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" з позовом до ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" про стягнення 128   213,95 грн відшкодувань за пошкоджений товар.

50.          Судом також встановлено, що Договір від 22.03.2024 №22-1/03/2024 про надання послуг з перевезень вантажів автомобільним транспортом, укладений між ТОВ   "Вест-Вуд ЛТД" (перевізником) та ТОВ "Стеллар-Логістик" (експедитор) містить третейське застереження (п. 8.1. Договору).

51.          За наслідком розгляду даного позову Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 03.12.2024 у справі № 13/2024 повністю задоволено позов ТОВ "Стеллар-Логістик"; стягнуто з ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" на користь ТОВ "Стеллар-Логістик" 128   213,95 грн відшкодувань за пошкоджений товар; стягнуто з ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" на користь ТОВ "Стеллар-Логістик" 3   028,00 грн третейських витрат.

52.          Рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, а також цим рішенням не вирішувались питання, які виходять за межі третейської угоди (п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 350 ГПК України); справа, у якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду відповідно до закону (п. 1 ч. 2 ст. 350 ГПК України); склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону (п. 4 ч. 2 ст. 350 ГПК України); третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі (п. 5 ч. 2 ст. 350 ГПК України).

53.          Звертаючись до господарського суду із заявою про скасування вказаного рішення третейського суду, заявник вказує, що відповідач не був належним чином повідомленим про розгляд справи третейським судом, оскільки відповідачем не було отримано жодного виклику для участі в розгляді справи третейським судом, а відтак справа розглянута третейським судом без участі сторони відповідача ТОВ   "Вест-Вуд ЛТД".

54.          Щодо аргументів скаржника про неналежне повідомлення про розгляд справи третейським судом, як підставу для скасування рішення третейського суду, колегія суддів зазначає наступне.

55.          Ухвалу третейського суду від 23.10.2024 про відкриття провадження у третейській справі було направлено на юридичну адресу відповідача, а саме: 90300, Закарпатська обл., Берегівський р-н, м.   Виноградів, вул. Корятовича, 16/9., яка вказана і в позовній заяві і в договорі від 22.03.2024 №22-1/03/2024.

56.          Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 908/794/19(905/1646/17).

57.          Верховний Суд неодноразово наголошував, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постанови Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

58.          Колегія суддів також звертає увагу на те, що в пункті 6.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 та в пункті 97 постанови від 17.05.2024 об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/17772/20 сформульовано висновки про те, що негативні наслідки через неодержання підприємцем звернення до нього, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на підприємця. Не може вважатися неотриманим чи отриманим несвоєчасно звернення відправника до одержувача, якщо одержувач власними діями чи бездіяльністю (наприклад, несвоєчасним зверненням до відділення поштового зв`язку, незабезпечення особи для отримання кореспонденції за своєю адресою тощо) призвів до затримки в одержанні кореспонденції. Протилежний підхід суперечив би принципам справедливості, добросовісності і розумності (стаття 3 ЦК України).
59.          Як вбачається з матеріалів справи від позивача до третейського суду надійшло клопотання від 11.11.2024 про направлення всіх процесуальних документів за поштовою адресою: 02153, м. Київ, вул. Березняківська, 8, оф. 200. 
60.           Судове засідання, призначене на 12.11.2024 Третейський суд відклав у зв`язку з неявкою сторін на 03.12.2024.

61.          Як вірно встановлено судом першої інстанції, у матеріалах третейської справи №13/2024 наявні повернуті рекомендовані поштові відправлення від 23.10.2024 (ухвала про порушення провадження у третейській справі) та від 12.11.2024 (ухвала про відкладення розгляду третейської справи) з відміткою АТ   "Укрпошта": "адресат відсутній за вказаною адресою", які направлялися третейським судом на юридичну адресу ТОВ "Вест-Вуд ЛТД", а саме: 90300, Закарпатська обл., Берегівський р-н, м.   Виноградів, вул. Корятовича, 16/9.

62.          У позовній заяві позивач вказав, серед іншого, електронну адресу відповідача, що не є обов`язковим, разом з тим Регламентом постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга", до якого апелює сам скаржник, передбачено, що копії ухвал направляються особам які приймають участь у справі, та іншим, яких вона стосується рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручаються їм під розписку, або на електронну адресу, яка вказана документах надісланих Третейському суду або на документах, в яких міститься третейське застереження.

63.          З огляду на вказані обставини, є логічним, що третейський суд надіслав вказані вище ухвали відповідачу на його офіційну юридичну адресу, адже її можна перевірити у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.

64.          З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що третейський суд належним чином повідомив відповідача про дату, час і місце розгляду третейської справи №   13/2024, відтак аргументи скаржника п.12.1., 12.2. постанови не знайшли свого підтвердження.

65.          Доводи скаржника (п. 12.9. постанови) про те, що вказана заява про скасування рішення третейського суду, яка наразі є предметом розгляду, не була об`єднана за клопотанням відповідача із розглядом заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду від 03.12.2025 у справі №   13/2024, що, на думку скаржника є процесуальним порушенням, на думку колегії суддів є необґрунтованим, оскільки до постановлення ухвали за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду, така заява (про об`єднання) може подаватись разом із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, відповідно до вимог частини 8 статті 349 ГПК України. Водночас, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 зупинено провадження у справі № 870/2/25 за заявою "Стеллар-Логістик" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 03.12.2024 у третейській справі №13/2024 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 870/6/25 за заявою ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 03.12.2024 у третейській справі №13/2024, відтак, будь-яких порушень процесуальних прав відповідача у цьому випадку судом не встановлено.

66.          Аргументи скаржника (п. 12.8. постанови) про те, що судом першої інстанції було порушено принцип змагальності та диспозитивності у зв`язку із тим, що розгляд справи, призначеної судом першої інстанції в режимі відеоконференції о 12:45, фактично було розпочато о 13:15, і розглянуто за одне засідання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання сторін третейського спору, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, тому відповідно до частини 2 статті 349 ГПК України справу було розглянуто за їх відсутності.

67.          З урахуванням наведеного, а також приписів статті 350 ГПК України, які визначають підстави для скасування рішення третейського суду, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок, який викладений в ухвалі Західного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 у справі № 870/6/25 про відмову в задоволенні заяви ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Правова Ліга від 03.12.2024 року у третейській справі №13/2024.

68.          Водночас, скаржником не доведено наявності підстав, визначених статтею 350 ГПК України для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Правова Ліга від 03.12.2024 року у третейській справі №13/2024.

69.          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 

70.          У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.

71.          Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

72.          Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 275, статтею 276 ГПК України, апеляційна скарга ТОВ "Вест-Вуд ЛТД" від 09.04.2025 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Західного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 у справі №   870/6/25 - залишенню без змін.

73.          Оскільки підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції, який діяв як суд першої інстанції немає, то судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 253, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест-Вуд ЛТД" від 09.04.2025 на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 у справі № 870/6/25 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 у справі №   870/6/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    В. В. Білоус

Судді                                                                                               О. В. Васьковський

                                                                                                        В. Я. Погребняк