УХВАЛА

18 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/4123/23 

Суддя Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду Мачульський  Г.  М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги заступника керівника Київської міської прокуратури
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2025 
за позовом першого заступника керівника Київської міської прокуратури
до: 1) Київської міської ради;
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рись Інвест Груп",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1 , 
про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди, повернення земельної ділянки і зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
28.07.2025 (згідно з поштовими відмітками на конверті) заступник керівника Київської міської прокуратури (далі - прокурор, скаржник) звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2025.
Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що її подано з порушенням статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якою визначено форму і зміст касаційної скарги.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно із положеннями частин 2 і 5 статті 292 та статті 174 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги. Якщо ухвала про залишення заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" (далі - Закон).
За приписами підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті під час подання позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Предметом позову, поданому прокурором у 2023 році, є: визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 16.12.2021 №4140/4181 ?Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю ?Рись Інвест Груп? земельної ділянки в оренду для експлуатації та обслуговування автостоянки на вулиці Оноре де Бальзака, 72-а у Деснянському районі м.  Києва?; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рись Інвест Груп" повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради земельну ділянку у стані, придатному для її подальшого використання.
08.10.2024 від прокурора до суду надійшла заява про зміну предмета позову, а саме, заявлено ще дві вимоги про: зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рись Інвест Груп" знести самочинно збудований об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю літера «А» площею 296 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 0,9022 га по вулиці Оноре де Бальзака, 72-а у Деснянському районі м.  Києва та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рись Інвест Груп" знести самочинно збудований об`єкт нерухомого майна - гараж №6 площею 28 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 0,9022 га по вулиці Оноре де Бальзака, 72-а у Деснянському районі м.  Києва.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025, у позові відмовлено.
У касаційній скарзі скаржник просить судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
За приписами підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На момент звернення з даним позовом до суду, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 01.01.2023 установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2  684,00  грн.
На момент звернення до суду із заявою про зміну предмета позову, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 01.01.2024 установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3  028,00  грн.
Ураховуючи викладене, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги у даній справі складає 28  216,00  грн (3 вимоги немайнового характеру х 2  684,00  х  200%   + 2 вимоги немайнового характеру х 3  028,00  х  200%).
До касаційної скарги додана платіжна інструкція від 21.07.2025 №1525 про сплату судового збору в розмірі 28  216,00  грн, проте ця платіжна інструкція не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому законодавством порядку, з огляду на наступне.
Згідно з приписами частин 1 і 2 статті 9 Закону ?Про судовий збір? судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (відповідно до частини 1 статті 6 Закону ?Про судовий збір?).
Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 №163 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.
З пункту 37 Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є ?Призначення платежу?.
Відповідно до пункту 40 Інструкції платник має право ініціювати платіжну операцію за фактичного платника та/або на користь фактичного отримувача коштів шляхом надання платіжної інструкції надавачу платіжних послуг платника.
Платіжна інструкція, крім обов`язкових реквізитів, визначених у пункті 37 розділу II цієї Інструкції, повинна містити: 1) унікальний ідентифікатор фактичного платника або найменування/ прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код фактичного платника та/або 2) унікальний ідентифікатор фактичного отримувача або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код фактичного отримувача.
Пунктом 41 Інструкції визначено, що платник заповнює реквізит ?Призначення платежу? платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.
Згідно пункту 4 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено судові рішення, що оскаржуються, а згідно підпункту «а» пункту 1 частини першої статті 282 цього Кодексу, яка має назву "Постанова суду апеляційної інстанції" у постанові суду апеляційної інстанції зазначається дати і місця її прийняття та номер справи.
Отже, реквізитами ідентифікації касаційної скарги є, серед іншого, номер справи у межах якої подається відповідна скарга, назва та/і дата судового акта, що оскаржується, вказується на те яке рішення оскаржується, яка саме касаційна скарга оплачується.
З огляду на викладене, вказана платіжна інструкція про сплату судового збору не може бути прийнята як належний доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, оскільки у платіжному документі в графі "призначення платежу" міститься інший номер справи, а саме №  910/4123/24, про що складено акт Верховного Суду від 30.07.2025 №32.1-14/300, у зв`язку з чим вона не є належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку.
Отже, для усунення недоліків касаційної скарги, скаржнику необхідно надати до Суду докази сплати судового збору у розмірі 28  216,00  грн на реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:
- отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102 
- код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 
- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) 
- код банку отримувача (МФО): 899998 
- рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007 
- код класифікації доходів бюджету: 22030102 ?Судовий збір (Верховний Суд, 055?).
- номер справи, в межах якої подається відповідна скарга та дата судового рішення, що оскаржується.
Згідно із частиною 2 статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
За змістом частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху зазначаються недоліки такої скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на викладене, касаційна скарга скаржника визнається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України.
Відповідно до частини 4 статті 174 та частини 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 ГПК України,
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури залишити без руху.
2. Встановити заступнику керівника Київської міської прокуратури строк усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.
3. У разі усунення недоліків документи подати через ?Електронний суд? або направити поштою на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м.  Київ, вул. О.  Копиленка, 6 із наданням доказів про дату вручення даної ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                          Г. М. Мачульський