ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2025 року 
м. Київ
cправа №  903/521/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників:
скаржника - адвоката Ульчака Б.   І.,
керуючого реалізацією ОСОБА_1. - арбітражного креуючого Самчука А.М.,
ПАТ АБ Укргазбанк (кредитора) - Домальчука Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконферензв`язку касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду
від 26.02.2025
у складі колегії суддів: Грязнова В.В. (головуючого), Розізнаної І.В., Павлюк І.Ю.
у справі № 903/521/24
за заявою ОСОБА_1 
про неплатоспроможність, -
ВСТАНОВИВ:
1.          Ухвалою Господарського суду Волинської області від 10.06.2024 відкрито провадження у справі №903/521/24 про неплатоспроможність боржника -фізичної особи ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ).
2.          Ухвалою господарського суду від 29.08.2024 визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - ПАТ   АБ "Укргазбанк" на загальну суму 16 637 917, 94 грн та зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів боржника - арбітражного керуючого Самчука А.М. включити ці вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: 6 056, 00 грн - витрати, які пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору), що відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів; 16 228 152,79 грн - вимоги другої черги, 403 709, 15 грн - вимоги третьої черги. В решті вимог відмовлено.

3.          ПАТ АБ "Укргазбанк" у судовому засіданні усно заявлено клопотання про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
4.           ОСОБА_1 при поданні заяви про відкриття провадження про свою неплатоспроможність зазначила підставою - отримання кредиту її колишнім чоловіком ОСОБА_2 у ПАТ АБ "Укргазбанк" в сумі 60   000,00 доларів США, поручителем якого, перед Банком, виступила Боржниця. А також, отримання споживчого кредиту в сумі 220   000,00 доларів США у ВАТ "Райффайзен Банк Аваль". З урахуванням часткових погашень, Боржниця зазначила, що станом на дату подання заяви про неплатоспроможність, у неї були наявні борги перед кредиторами в загальному розмірі 4 245 320,69 грн, а саме:

- ПАТ АТ «Укргазбанк»   -   44 250,91 дол США основного боргу та 8 916,02 грн пені;

- Приватний виконавець Пирога Сергій Степанович   -   4 425,09 дол.США та 861,600 грн вико-навчих витрат;

- ТОВ «Фінансова компанія «Форінт»   -   2 084 270,06 грн

- Держава в особі Луцького відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області в сумі 208427,01 грн.

5.          До вказаної заяви Боржником долучено Декларації щодо майнового стану боржника за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік та станом на 01 квітня 2024 року.(т.1, арк.справи 61-80).

6.           31.07.2024 на адресу суду першої інстанції від арбітражного керуючого Самчука А.М. надійшов Звіт про перевірку декларацій про майновий стан боржника ОСОБА_1 .(т.1, арк.справи 224).

7.          За результатами перевірки арбітражним керуючим встановлено, що за результатами перевірки декларацій про майновий стан боржника станом на 31.07.2024   -   не встановлено фактів приховування боржником доходів або ж майна за рахунок якого можливо погасити кредиторські вимоги в справі про неплатоспроможність. Разом з тим встановлено невідповідності та неповноту у відомостях зазначених в деклараціях про майновий стан, а саме:

- не зазначено вартість на дату набуття у власність або за останньою грошовою оцінкою нерухомого майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, титульним влас-ником котрого виступає ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку набутого в шлюбі АДРЕСА_1 .;

- незазначення про перебування на праві власності у доньки Боржниці ОСОБА_3 , зареєстрованого 29.09.2023 транспортного засобу марки Land Rover, 2020 року випуску білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 ;

- відомості про вартість на дату набуття у власність або за останньою грошовою оцінкою дане рухоме майно;

- незазначення відомостей про доходи боржника та членів сім`ї боржника.

8.           12.08.2024 на адресу місцевого суду надійшла заява Боржниці за результатами отримання звіту про перевірку декларацій про майновий стан боржника разом з уточненими Деклараціями про майновий стан боржника за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік та станом на 01 квітня 2024 року.(т.2, арк.справи 6-26).

9.          Як в первинних, так і в уточнених деклараціях про майновий стан боржника, за період 2021 рік- 01.04.2024 - зареєстрованим місцем проживання/перебування та місцем фактич-ного проживання Боржниця вказує адресу: АДРЕСА_2 .

10.          У справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 єдиним кредитором боржника є ПАТ АБ "Укргазбанк", вимоги якого визнано ухвалою господарського суду Волинської області від 29.08.2024 в розмірі 16 637 917,94 грн.

11.          ПАТ АБ "Укргазбанк" наголошував у на зборах кредиторів, суді першої інстанції та у суді апеляційної інстанції, що План реструктуризації боргів ОСОБА_1 не відповідає вимогам КУзПБ та порушує мету процедури реструктуризації боргів.
12.          За результатами проведення зборів кредиторів шляхом заочного голосування 12.09.2024 та 23.10.2024, кредитором боржниці ОСОБА_1    -   АБ   «Укргазбанк» не було погоджено запропонованих планів реструктуризації боргів боржника.

13.          Арбітражним керуючим Самчуком А.М., на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 10.06.2024 проведено інвентаризацію боржника, за результатами якої складено наступні описи: акт №:1 інвентаризації наявності грошових документів, бланків документів суворої звітності від 09.07.2024, акт №2 інвентаризації наявності фінансових інвестицій від 09.07.2024, акт №3 інвентаризації розрахунків з дебіторами від 09.07.2024, акт №4 інвентаризації дебіторської або кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув і яка планується до списання від 09.07.2024, акт №5 про результати інвентаризації грошових коштів від 09.07.2024, акт №6 інвентаризації розрахунків щодо відшкодування матеріальних збитків від 09.07.2024, інвентаризаційний опис необоротних активів у відповідності до котрих встановлено, про наявність у власності боржника: житлового будинку набутого в шлюбі (спільна сумісна власність подружжя), що розташований у АДРЕСА_1 . Власник ОСОБА_2 .(т.2, арк. справи 2-5).

14.          За результатами перевірки декларацій про майновий стан боржника керуючий реструктуризацією боргів боржника не встановив фактів приховування боржником доходів або ж майна за рахунок якого можливо погасити кредиторські вимоги в справі про неплатоспроможність та/або невідповідностей у відомостях зазначених в декларації про майновий стан.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
15.          Постановою Господарського суду Волинської області від 06.11.2024, з поміж іншого, припинено процедуру реструктуризацію боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 та повноваження арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича; фізичну особу ОСОБА_1 визнано банкрутом та введено процедуру погашення боргів; призначено арбітражного керуючого Самчука А.   М. керуючим реалізацією майна.

16.          Суд першої інстанції дійшов висновку, що фінансовий стан боржника характеризується ознаками неплатоспроможності, а майнових активів боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, відтак погашення визнаних судом вимог кредиторів можливе не інакше як через введення процедури погашення боргів боржника.

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції 
17.          Не погоджуючись з прийнятою постановою, ПАТ АБ "Укргазбанк" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

18.          Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 апеляційну скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" задоволено, постанову Господарського суду Волинської області від 06.11.2024 скасовано та ухвалено нове рішення; клопотання ПАТ АБ "Укргазбанк" про закриття провадження у справі №903/521/24 задоволено; провадження у справі №   903/521/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 закрито.

19.          Суд апеляційної інстанції встановив, план реструктуризації боргів боржника передбачає 100% списання боргів боржника, чим порушує мету процедури реструктуризації боргів, адже не передбачає задоволення вимог кредиторів (повного або часткового). Також встановивши обставини ненадання боржником повних і достовірних відомостей щодо доходів боржника та відомостей щодо майна, доходів та витрат членів сім`ї боржника, а також дій (бездіяльності) арбітражного керуючого, зокрема, щодо неналежної перевірки майнового стану боржника та членів його сім`ї - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недобросовісну поведінку боржника. З огляду на встановлені обставини, а також відсутність погодженого і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів по спливу трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації у цій справі, суд дійшов висновку про ухвалення нового рішення про задоволення клопотання ПАТ АБ "Укргазбанк" щодо закриття провадження у справі №   903/521/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Рух касаційної скарги 
20.           21.03.2025 ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою від 21.03.2025 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 у справі № 903/521/24, сформована в системі "Електронний суд" 21.03.2025.

21.          Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 903/521/24 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Васьковського О.В., судді - Погребняка В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2025.

22.          Ухвалою Верховного Суду від 12.05.2025 відкрито касаційне провадження у справі № 903/521/24 за касаційною скаргою ОСОБА_1 від 21.03.2025 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 та призначено розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 від 21.03.2025 на 17.06.2025 року о 10:30 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань № 330.

23.          Ухвалою від 13.06.2025 задоволено заяви керуючого реалізацією божника ОСОБА_1 арбітражного керуючого Самчука А. М., представника ПАТ "АБ "Укргазбанк" - Домальчука Р.   В., представника ОСОБА_1 - адвоката          Ульчака Б.   І. про участь у судовому засіданні у справі №   903/521/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу
24.          Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 та залишити в силі постанову Господарського суду Волинської області від 06.11.2024 у цій справі.

25.          Скаржник у свої й скарзі посилається на приписи статей 123, 126, 130 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), а також висновки Верховного Суду, викладені у постановах: від 26.05.2022 у справі №903/806/20, від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, від 21.06.2022 у справі №903/264/21, від 04.10.2023 у справі №918/920/22.

26.          Скаржник визначає підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а саме, що суд апеляційної інстанції вдався до надмірного формалізму при ухваленні оскаржуваної постанови, не врахувавши висновків Верховного Суду викладених у постановах від 18.10.2018 у справі № 826/11106/17, від 28.10.2018 у справі №   826/14749/16, від 27.11.2019 у справі № 826/15257/15, від 25.03.2020 у справі №805/4508/16-а, від 20.05.2020 у справі № 809/1031/16, від 31.03.2021 у справі №   620/2520/20, від 19.05.2021 у справі № 210/5129/17, від 20.05.2022 у справі №   340/370/21 та від 27.09.2022 у справі № 320/1510/20 щодо надмірного формалізму при розгляді справ.

27.          З квітня 2022 по цей час ОСОБА_1 проживає як вимушена переселенка в Швейцарії (про що зазначалось у заяві про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність), відразу ж була посвідка про постійне місце проживання там, зазначено місто і адреса де вона проживає. Рішення про надання щомісячної допомоги № 12815633; № 13364533; № 13295442 були наявні у матеріалах справи, проте без перекладу, з яких вбачається факт перебування на утриманні іноземної держави, з виплатою щомісячних коштів на користь ОСОБА_1 (харчування, проживання, технічне обслуговування, медичні витрати, допомога на розміщення). Отже, фінансовий стан ОСОБА_1 містить усі ознаки її неплатоспроможності, відповідно постанова суду від 06.11.2024 року є законною та обґрунтованою.
28.          Скаржник також зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховано, що саме арбітражний керуючий зобов`язаний в силу покладених на нього обов`язків вказувати на наявні недоліки у поданих деклараціях про майновий стан боржника, котрі по своїй суті є незначними, та не можуть жодним чином впливати на можливість погашення боржником - ОСОБА_1 значної суми боргу.
29.          На думку скаржника, закриття провадження у справі призведе лише до того, що ОСОБА_1 залишиться боржником не тільки пере ПАТ АБ "Укргазбанк", а й інших кредиторів, про котрих вона повідомляла суд, боргові зобов`язання перед якими є значними, які ОСОБА_1 не в змозі їх погасити. У процедурі погашення боргів ОСОБА_1 наявна можливість реалізувати одну другу частку з попереднім її виділення у натурі, житлового будинку у АДРЕСА_1 з врахуванням приписів ч.5 ст.62, ч.3 ст.131 КУзПБ (до складу ліквідаційної маси може бути включено майно, що є часткою боржника у спільній власності. У такому разі відбувається виділення частки боржника із спільного майна за правилами, передбаченими цивільним законодавством). В такому випадку можливим буде часткове погашення боргу перед АБ "Укргазбанк".

30.          У судовому засіданні 17.06.2025 представник скаржника підтримав касаційну скаргу.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
31.          ПАТ АБ "Укргазбанк" подано відзив на касаційну скаргу, в якому останнє просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

32.          У відзиві на касаційну скаргу кредитор зазначає наступне:

- ПАТ АБ "Укргазбанк" не погоджується з доводами касаційної скарги ОСОБА_1 від 21.03.2025 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 у справі №903/521/24, оскільки такі доводи касаційної скарги за своїм змістом зводяться лише до формальної незгоди з висновком суду апеляційної інстанції щодо недобросовісної поведінки боржника у процедурі реструктуризації боргів;

- боржник наводить його власне тлумачення неправильності застосування судом норм матеріального права, зокрема статей 123, 126, 130 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), а також власне бачення необхідності врахування у спірних правовідносинах висновків Верховного Суду, викладених у постановах: від 26.05.2022 у справі №903/806/20, від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, від 21.06.2022 у справі №903/264/21, від 04.10.2023 у справі №918/920/22. Відтак, доводи касаційної скарги є надуманими, а висновки Верховного Суду, на які скаржник посилається у своїй скарзі, враховані судом апеляційної інстанції, що підтверджується текстом оскаржуваної постанови.

33.          У судовому засіданні 17.06.2025 представник ПАТ   АБ "Укргазбанк" заперечив проти касаційної скарги, арбітражний керуючий підтримав касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду
34.          Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної  скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

35.          Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

36.          Об`єктом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції, якою скасовано постанову Господарського суду Волинської області від 06.11.2024 (про припинення процедури реструктуризації та введення процедури погашення боргів) та ухвалено нове рішення, яким задоволено клопотання ПАТ   АБ   "Укргазбанк" та закрито провадження у справі №   903/521/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

37.          Отже, предметом касаційного перегляду у цій справі стало питання обґрунтованості рішення суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.

38.          За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

39.          При цьому, нормами КУзПБ встановлено перелік документів та відомостей, необхідних до подання заявником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

40.          Зокрема, пунктом 11 частини третьої статті 116 КУзПБ визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

41.          Відповідно до частини п`ятої статті 116 КУзПБ (в редакції станом на час звернення заявниці із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

42.          Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №       910/6639/20 вказав, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

43.          Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

44.          Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

45.          Верховний Суд зауважує, що КУзПБ запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.

46.          За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.
47.          Частиною другою статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

48.          Згідно з частиною п`ятою статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

49.          Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

50.          З огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.( висновки Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №       910/6639/20).

51.          За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

52.          Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

53.          КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає:

- відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (пункти 3, 4 частини 4 статті 119 КУзПБ), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених частиною 7 статті 123 КУзПБ;

- закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини 7 статті 123 КУзПБ);

- відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною 3 статті 125 КУзПБ або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 частини 8 статті 126 КУзПБ);

- дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина 11 статті 126 КУзПБ).

54.          Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

55.          Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

56.          Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу   або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

57.          В постанові від 19.09.2022 у справі № 903/806/20 Верховний Суд також зауважив, що неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.

58.          Водночас, слід враховувати, що сам по собі факт недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів не є обов`язковою підставою для припинення реабілітації боржника у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи, адже за змістом частини одинадцятої статті 126 КУзПБ у такому випадку закриття провадження у справі про неплатоспроможність є лише одним з варіантів вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху такої справи, поряд з визнанням боржника банкрутом та переходом до процедури погашення його боргів.

59.          Водночас очевидним є те, що неподання до господарського суду протягом трьох місяців з введення процедури реструктуризації боргів погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника може бути зумовлене як недобросовісною поведінкою боржника, так і неналежною реалізацією кредиторами власних правомочностей.

60.          За таких обставин однією з процесуальних гарантій захисту інтересів сторін та ухвалення справедливого рішення за частиною одинадцятою статті 126 КУЗПБ є закріплена у цій нормі дискреція господарського суду - можливість обрати з двох варіантів рішення (про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність) такий, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи,   з урахуванням принципів добросовісної поведінки боржника, неналежної реалізації кредиторами власних правомочностей та судового контролю   у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

61.          Щодо застосування частини одинадцятої статті 126 КУзПБ Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 сформував висновок, за яким у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність. Аналогічний висновок також викладено в постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 925/473/20.

62.          У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд у справі №903/806/20 наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123,   126,   128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

63.          Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

64.          Таким чином, хоча КУзПБ докладно не регламентує закінчення процедури реструктуризації боргів боржника, проте за приписами пункту 8 частини п`ятої статті 119, частини одинадцятої статті 126 цього Кодексу визначено строк, три місяці з дня введення процедури реструктуризації боргів, протягом якого, але не пізніше строків установлених законом і судом, сторони мають здійснити свої права та обов`язки задля узгодження плану реструктуризації боргів боржника, у разі якщо господарський суд раніше не дійде висновку про наявність підстав для переходу до наступної судової процедури або закриття провадження у справі, зокрема відповідно до частини сьомої, пункту 2 частини восьмої статті 123 КУзПБ.

65.          До спливу цього строку керуючий реструктуризацією зобов`язаний виконати в повному обсязі покладені на нього завдання, зокрема щодо перевірки майнового стану боржника та забезпечення розгляду зборами кредиторів плану реструктуризації боргів, а господарський суд повинен забезпечити дотримання процесуальних строків та гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін у судовій процедурі реструктуризації боргів боржника.

66.          Враховуючи наведене, Верховний Суд зауважує, що приписи частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 КУзПБ у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі за частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а частина перша статті 130 КУзПБ формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів (наведені вище висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20).

67.          Як встановлено судом першої інстанції провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 було відкрито ухвалою від 10.06.2024, а 120 денний строк щодо прийняття зборами кредиторів рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника збіг 08.10.2024 року.

68.           Протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали (10.06.2024) в даній справі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника.

69.          Вирішуючи питання про закриття провадження у цій справі, судами було надано оцінку добросовісності боржника та встановлено наступне:

- як у декларації поданій разом із заявою про відкриття провадження про її неплатоспроможність так і в уточненій декларації про майновий стан боржника, за період 2021   рік   -   01.04.2024   -   зареєстрованим місцем проживання/перебування та місцем фактичного проживання Боржниця вказує адресу: АДРЕСА_2 ;

- батьки ОСОБА_1 та інші особи, які проживають разом і ведуть спільний побут є членами сім`ї боржника, відтак боржник зобов`язаний подавати декларацію про майновий стан з урахуванням доходів та майна членів його сім`ї;

- ОСОБА_1 зазначивши, що з 2013 року по квітень 2022 після розлучення з чоловіком проживала разом з дітьми у батьків в селі Зміїнець   -   боржниця не відображає в Деклараціях за 2021 та 2022 роки (до моменту виїзду за кордон) відомостей про батьків, як членів своєї сім`ї та інших осіб, які проживали з нею в селі Зміїнець, і відповідно, не відображає відомостей про їхнє майно, доходи та витрати.

- зазначаючи про проживання в якості вимушеної переселенки у Швейцарії з квітня 2022 року - ОСОБА_4 не повідомила ні відомостей про адресу свого фактичного проживання, ні розміру фінансової допомоги, яку за її словами отримує як вимушена переселенка, ані розміру фінансової допомоги від дітей, членів родини або інших осіб. 

- боржниця подала до суду апеляційної інстанції копію посвідки на проживання ОСОБА_1 та копії щомісячного рішення про надання допомоги №12815633, №13364533, №13295442 разом з відзивом на апеляційну скаргу, водночас, оскільки такі докази не подавалися суду першої інстанції до 06.11.2024   -   дати ухвалення Господарським судом Волинської області постанови у справі №903/521/24, суд апеляційної інстанції дійшов висновку по неможливість їх прийняття апеляційним господарським судом до розгляду в якості доказів у даній справі з огляду на відсутність таких доказів на момент розгляду спору судом першої інстанції, що виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК   України незалежно від причин неподання заявником таких доказів; 

- з отриманої інформації від Державної прикордонної служби №19-55860/18/24-Вих від 15.08.2024, отриманої на запит арбітражного керуючого Самчука А.М. з жовтня 2021 по листопад 2022 року ОСОБА_1 неодноразово перетинала кордон України, при цьому перебувала у скрутному матеріальному становищі та не отримувала жодного доходу, як це відображено у Деклараціях про майновий стан за 2021 та 2022 роки та зазначалося Боржницею при зверненні до суду;
- ОСОБА_1 не надала пояснень щодо джерел походження грошових коштів необхідних для виїзду за кордон та перебування за кордоном, рівно як і не надала пояснень, що такі поїздки відбувалися безкоштовно для Боржниці або за рахунок фізичних осіб, організацій чи установ;

-вказане може свідчити про приховання інформації, що дозволяла б встановити реальне фінансове становище боржника, адже інформація про майновий стан та доходи боржника є необхідною та суттєвою у даній справі.

70.          Суд апеляційної інстанції, надаючи оцінку за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів встановив наступні обставини:

- Матеріалами справи стверджено, що Боржницею на перші збори кредиторів 12.09.2024 було подано на затвердження План реструктуризації боргів боржника, з якого вбачається:

5.1. Доходи, які боржник отримує щомісячно: допомога тимчасово переселеним особам в розмірі близько 5 000,00 грн.

5.2. Доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів: 5000,00 грн щомісячно, 300 000,00 грн за весь період.

6. Розмір суми, яка щомісячно виділятиметься для погашення вимог кредиторів: 1 500,00 грн.
7. Розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення наявних у боржника обов`яз-кових періодичних зобов`язань: 0,00 грн.

8. Вимоги кредиторів, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів: 16 547 917,49 грн

9. Розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб: 3500,00 грн.

Строк виконання плану реструктуризації боргів боржника: 5 років.(т.2, арк. справи 75-зворот, 76-77).

- На других зборах кредиторів 23.10.2024 розглядався поданий Боржницею новий План реструктуризації боргів боржника, з якого вбачається, що ОСОБА_1 просила списати їй всю кредиторську заборгованість перед єдиним визнаним ухвалою суду від 29.08.2024 кредитором ПАТ АБ   "Укргазбанк" в розмірі 16 637 917,94 грн.

- План реструктуризації, який передбачає 100% списання боргів боржника, порушує мету процедури реструктуризації боргів, адже не передбачає задоволення вимог кредиторів (повного або часткового).

71.          Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що план реструктуризації вказує на ознаки ухилення боржника від виконання зобов`язань, який фактично має на меті не реструктуризацію боргів перед кредитором боржника, як передбачає закон (стаття 124 КУзПБ), а фактичне списання заборгованості перед кредитором та свідчить про зловживання боржником правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність, ігнорування ним мети і завдань процедури реструктуризації боргів.

72.          Верховний Суд вважає недоречними аргументи, що саме арбітражний керуючий зобов`язаний в силу покладених на нього обов`язків вказувати на наявні недоліки у поданих деклараціях про майновий стан боржника, в контексті оцінки добросовісної поведінки боржника, оскільки сама по собі поведінка арбітражного керуючого та його власне ставлення до виконання покладених на нього КУзПБ обов`язків не може відображати добросовісності чи недобросовісності боржника.

73.          З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо поведінки самого боржника під час провадження у цій справі про неплатоспроможність достатньо для визнання висновку суду про недобросовісність боржника обґрунтованим.

74.          Доводи скаржника про формальне застосування судами ч. 11 ст. 126 КУзПБ не спростовують встановлені судами обставини та не свідчать про порушення вказаної норми права, натомість зводяться до незгоди скаржника із прийнятими судовими рішеннями та спонукання суду касаційної інстанції здійснити переоцінку доказів у справі.

75.          Колегія суддів наголошує, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.09.2020 у справі №   908/1795/19).

76.          У цій справі Верховним Судом не встановлено порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права щодо оцінки доказів, а доводи скаржника про наявність в матеріалах справи рішення про надання щомісячної допомоги №   12815633; № 13364533; № 13295442, які не містять перекладу у встановленому законодавством порядку на державну мову, що унеможливлює для суду оцінку таких документів як доказів у справі, зокрема, достовірно встановити зміст такого документу та дії, які вчинені на підставі вказаного документу особами; заявником не було обґрунтовано та не було доведено суду об`єктивну неможливість подання перекладу поданих документів, як доказів, українською мовою, що унеможливлює для суду оцінку таких документів як доказів у справі, а відтак є необґрунтованими та безпідставними.

77.          Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

78.          Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

79.          Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

80.          Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

81.          При цьому, наведені аргументи скаржника фактично зводяться до намагання встановити нові обставини, здійснити переоцінку доказів та прохання надати нову оцінку доказам у справі, що в силу вимог статті 300 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень Верховного Суду.

82.          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

83.          У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

84.          За змістом частин першої, другої, п`ятої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

85.          Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції вказаним вимогам відповідає.

86.          Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

87.          Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку, що постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 у справі №   903/521/24 прийнята відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її зміни або скасування відсутні.

88.          Оскільки підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір згідно статті 129 ГПК України за подання касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, - 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 від 21.03.2025 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 у справі №   903/521/24 залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 у справі №   903/521/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 В. В. Білоус

Судді                                                                                              О. В. Васьковський 

                                                                                                       В. Я. Погребняк