ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа №  916/1403/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І. М. (головуючий), Булгакової І. В., Власова Ю. Л.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH"
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025
та касаційну скаргу Компанії "MG SHIPPING LTD"
на додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2025
у справі за заявою Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" (про вжиття запобіжних заходів для забезпечення позову за морською вимогою)
до: Компанії "PMG HOLDING SRL" та    Компанії    "PMG HOLDING GROUP SA (нова назва - "PMG Energies SA")
про вжиття запобіжних заходів для забезпечення позову за морською вимогою у вигляді арешту морського судна.

ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.          Стислий зміст позовних вимог
1.1.          Компанія "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" (далі - заявник), звернулася до Господарського суду Одеської області із заявою про вжиття запобіжних заходів для забезпечення позову до подання позовної заяви у вигляді арешту морського судна, в якій просила суд накласти арешт на судно т/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія, яке перебуває в акваторії морського торговельного порту Південний, диспонентним власником якого є Компанія "PMG HOLDING SRL", комерційним менеджером - Компанія "PMG HOLDING GROUP SA" (нова назва "PMG Energies SA").

1.2.          Заява про забезпечення позову мотивована тим, що заявник має чинну морську вимогу до Компанії "PMG HOLDING SRL" (далі - Боржник 1, Диспонентний Власник) та Компанії "PMG HOLDING GROUP SA" (нова назва - "PMG Energies SA") [далі - Боржник 2, Комерційний оператор] на підставі порушення останніми умов Угоди Фрахтування від 14.10.2024 (далі - Чартер), у зв`язку з чим виникла морська вимога щодо неправомірно утилізованої Судновласником соняшникової олії та збитків понесених при закупівлі товарів у альтернативних постачальників, а також збитки, пов`язані з псуванням якості поставленого товару, який перевозився на т/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія в розмірі 468 483,20 доларів США, що еквівалентно 19 298 743,8 грн станом на 07.04.2025.

1.3.          Підставою для подання такої заяви до Господарського суду Одеської області, Компанія "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" зазначила, зокрема, про те, що Судно MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія станом на дату звернення до суду із цією заявою перебуває в акваторії морського торговельного порту Південний, що підтверджується Розпорядженням капітана морського порту Південний від 08.04.2025 № 6 "Щодо затримання судна M/T MALBURG", а отже ця заява відповідно до положень частини другої статті 138 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) подається до суду який має юрисдикцію розгляду такої заяви - Господарського суду Одеської області. 

2.          Стислий виклад судових рішень попередніх інстанцій
2.1.          Господарський суд Одеської області ухвалою від 11.04.2025 (суддя Погребна К. Ф.) заяву Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" про забезпечення позову до подання позову задовольнив; наклав арешт на морське судно т/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія, яке перебуває в акваторії морського торговельного порту Південний (65481, Україна, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 13), диспонентним власником якого є Компанія "PMG HOLDING SRL", комерційним менеджером Компанія "PMG HOLDING GROUP SA" (нова назва "PMG Energies SA"); встановив Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" строк тридцять днів з дня постановлення даної ухвали суду для надання доказів на підтвердження пред`явлення позову до Компанії "PMG HOLDING SRL" та Компанії ,"PMG HOLDING GROUP SA" (нова назва "PMG Energies SA").

2.2.          Ухвалу суду мотивовано тим, що відповідно до умов Чартеру та Страхового сертифікату № 34-1509-24-00052 страхування відповідальності судновласника (P&I) від 29.08.2024 Компанія "PMG HOLDING SRL" є диспонентним власником судна, а Компанія "PMG Holding Group SA" є комерційним оператором судна.  Між сторонами Чартеру існує спір стосовно невиконання його умов та відшкодування збитків, завданих пошкодженням та знищенням вантажу, який перевозився судном щодо якого порушено питання про арешт, а тому існує морська вимога. У зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

2.3.          Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 28.05.2025 (колегія суддів у складі: Аленін О. Ю., Принцевська Н. М., Філінюк І. Г.) ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.04.2025 у справі № 916/1403/25 скасував; відмовив Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

2.4.          Постанову суду мотивовано тим, що чинне процесуальне законодавство дійсно допускає розгляд судами господарської юрисдикції заяв про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна. Однак, за наявності певної обставини, такі заяви підлягають розгляду виключно апеляційним судом. Суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що з огляду на наявність розпочатого за ініціативою заявника у відповідності до положень пункту 29 "Арбітражне застереження" Чартеру та чинного арбітражу, заява про забезпечення позову підлягає розгляду апеляційним судом за місцезнаходженням арбітражу, третейського суду, місцезнаходженням відповідача або його майна за вибором заявника, як то визначено положеннями частини третьої статті 152 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Наявність означених обставин (розпочате заявником та чинне арбітражне провадження), за висновками суду апеляційної інстанції, виключають розгляд Господарським судом Одеської області заяви про забезпечення позову.

2.5.          Встановивши відсутність у Господарського суду Одеської області повноважень на розгляду заяви про забезпечення позову за заявою Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, суд апеляційної інстанції на підставі положень пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України відмовив у прийнятті заяви Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна.

2.6.          Додатковою постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 відмовлено у задоволенні заяви Компанії "MG SHIPPING LTD" про ухвалення додаткового рішення у справі № 916/1403/25.

2.7.          Додаткова постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що Компанією "MG SHIPPING LTD", ані в апеляційній скарзі, ані в окремій заяві поданій до суду апеляційної інстанції, не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат відповідно до вимог частини першої статті 124 ГПК України. Відтак, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для здійснення перевірки наданих Компанією "MG SHIPPING LTD" доказів та надання їм оцінки, з огляду на встановлений факт недотримання заявником вищевказаних положень    ГПК України. Суд апеляційної інстанції також зазначив про відсутність у матеріалах справи підписаного між Компанією "MG SHIPPING LTD" та адвокатським об`єднанням акта приймання-передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги від 08.04.2025, що відповідно, позбавляє суд можливості встановити чи дійсно заявником були понесені відповідні витрати, зокрема, і обставини щодо прийняття таких послуг та відсутність зауважень щодо обсягу та вартості наданих адвокатом послуг.

3.          Стислий виклад вимог касаційних скарг
3.1.          Компанія "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 у справі № 916/1403/25, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.04.2025 у цій справі залишити без змін.

3.2.          Компанія "MG SHIPPING LTD"  у касаційній скарзі на додаткову постанову суду апеляційної інстанції просить Суд скасувати додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 у справі та ухвалити нове рішення, яким її заяву про ухвалення додаткового рішення по справі № 916/1403/25 задовольнити у повному обсязі.

3.3.          Також у касаційній скарзі Компанія "MG SHIPPING LTD" зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у зв`язку  з касаційним переглядом справи складає 1000 Євро.

4.          АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4.1.          Доводи осіб, які подали касаційні скарги
4.1.1.          Касаційна скарга Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.

4.1.2.          На обґрунтування доводів касаційної скарги Компанія "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH"  посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, положень частини четвертої статті 3 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952, ратифікованої Законом України від 07.09.2011 № 3702-VI (далі - Конвенція). У цьому аспекті Компанія "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" зазначає про те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 12.10.2022 у справі № 916/369/22 у якій суд касаційної інстанції викладав правовий висновок щодо застосування цієї норми.

4.1.3.          За твердженням Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH", суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та не врахував, що Компанія "PMG HOLDING GROUP SA" є комерційним менеджером за договором фрахтування (Боржник 2), а Компанія "PMG HOLDING SRL" є диспонентним власником судна (Боржник 1). Однак, саме Компанія "PMG HOLDING GROUP SA" за Чартером була визначена, як бенефіціар фрахту, що у свою чергу, свідчить про комерційне використання судна та отримання фінансового прибутку від виконання рейсових договорів перевезень вантажів (саме банківські реквізити Компанії "PMG HOLDING GROUP SA" вказані в Угоді фрахтування від 14.10.2024 і саме ця Компанія дійсно отримувала кошти за використання судна для виконання рейсу під час якого було пошкоджено вантаж та виникла морська вимога). Однак, матеріали справи не містять доказів ініціювання заявником арбітражного провадження проти Компанії "PMG HOLDING GROUP SA" станом на час звернення до Господарського суду Одеської області із заявою. Тобто, жодного арбітражного провадження проти Компанії "PMG HOLDING GROUP SA" раніше, аніж 09.05.2025 розпочато не було.

4.1.4.          Крім того, Компанія  "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" зазначає про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема положень статті 175 ГПК України.

4.1.5.          Касаційна скарга Компанії "MG SHIPPING LTD" також подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.

4.1.6.          На обґрунтування доводів касаційної скарги Компанія "MG SHIPPING LTD" посилається на порушення судом апеляційної інстанції положень статей 124 та 129 ГПК України та зазначає, що у своїй апеляційній скарзі повідомляла суд апеляційної інстанції про попередній розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести і вказане відображене у апеляційній скарзі.

4.1.7.          Також  Компанія "MG SHIPPING LTD" вказує про безпідставність висновків суду в частині відсутності акта наданих послуг, з огляду на те, що  ані умовами договору про надання професійної правничої допомоги, ані додатковою угодою сторонами не передбачено підписання акта приймання правничої допомоги. Як і нормами ГПК України не передбачено обов`язку подання стороною такого документа до суду.

4.1.8.          На переконання скаржника, суд апеляційної інстанції в порушення вимог пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України у вирішенні його заяви допустив надмірний формалізм та несправедливо позбавив Компанія "MG SHIPPING LTD" права на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які були наслідком недобросовісних дій Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH".

4.2.          Доводи інших учасників справи
4.2.1.          Компанія "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" у відзиві на касаційну скаргу Компанії "MG SHIPPING LTD" заперечує викладені в ній доводи і просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувану додаткову постанову суду апеляційної інстанції - залишити без змін.

4.2.2.          Компанія "MG SHIPPING LTD" у відзиві на касаційну скаргу Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" заперечує викладені в ній доводи і просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - залишити без змін. Також вказує про те, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат пов`язаних із розглядом справи в суді касаційної інстанції складає 2000 Євро і докази понесення таких витрат будуть надані у порядку частини восьмої статті 129 ГПК України.

4.2.3.          Інші учасники спору не скористалися правом на подання відзивів на касаційні скарги. 

5.          СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ

5.1.          На обґрунтування поданої до господарського суду Одеської області заяви про вжиття запобіжних заходів для забезпечення позову до подання позовної заяви у вигляді арешту морського судна, Компанія  "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" посилається на те, що 14.10.2024 між нею як, Фрахтувальником та Компанією "PMG HOLDING GROUP SA" (Судновласник) укладено Чартер для перевезення нерафінованої рослинної олії соняшникова олія у кількості 4 400.00 метричних тонн (далі - Вантаж) на борту Судна з порту Південний (Україна, порт завантаження) до порту Селаата (Ліван, порт розвантаження).

5.2.          Відповідно до умов Чартеру: Деталі згідно з доданою формою Q-88 Власник (Судновласник) / менеджери / одержувач фрахту (бенефіціар) - Компанія "PMG HOLDING GROUP SA" (Сан-Хосе Монтес-де-Ока, Лос Йосес, між 8-ю та 10-ю авеню, 39-та вулиця, Коста-Ріка); Бенефіціар -  Компанія "PMG HOLDING GROUP SA" (Адреса бенефіціара: Авеню Гратта-Пайле 2, Світовий торговий центр, 1018 Лозанна Податковий №: CHE-158.127.345).

5.3.          Відповідно до додатку до Чартеру, форми Q-88:
-          пункт 1.42. Зареєстрований власник Повна назва: "MG SHIPPING LTD" CHETUMAL STREET., BELIZE CITY,3301 BELIZE";
-          пункт 1.43 Технічний оператор Повна назва: "OAKLEY GREEN LTD SUITE 108, PREMIER BUILDING, VICTORIA MAHE, REPUBLIC OF SEYCHELLES";
-          пункт 1.44. Комерційний оператор Повна назва: "PMG HOLDING SRL" - San Jose - Montes de Oca, Los Yoses, 8th and 10th Avenue, Thirty-Ninth Street, Costa Rica;
-          пункт 1.45. Диспонентний власник Повна назва: "PMG HOLDING SRL - San Jose - Montes de Oca, Los Yoses, 8th and 10th Avenue, Thirty-Ninth Street, Costa Rica".

5.4.          Відповідно до Страхового сертифікату № 34-1509-24-00052 страхування відповідальності судновласника (P&I) від 29.08.2024: Назва застрахованого: "MG SHIPPING LTD" (як власник) Адреса: 3301, вул. Четумал, Беліз-Сіті, Беліз Співзастрахована особа: "Оakley Green LTD" (як Менеджери) "PMG Holding Group SA" (як Комерційні Оператори)

5.5.          Отже, на переконання заявника, у сукупності відповідні докази підтверджують, що Компанія "MG SHIPPING LTD" є зареєстрованим власником Судна, а Компанія "PMG HOLDING SRL" є диспонентним власником Судна. У свою чергу, Компанія "PMG Holding Group SA" є комерційним оператором Судна.

5.6.          Компанія  "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" вказує, що Чартерна угода була укладена для виконання заявником договору купівлі-продажу                          № SSB20241009 від 10 жовтня 2024 (далі - Договір), що був укладений між компанією Заявника та Компанією "Societe des Huiles et Derives S.A.L." (далі - Покупець). За цим договором Заявник мав завантажити на борт Судна та доставити у порт Селаата, Ліван соняшникову олію українського походження у кількості 4,000.00 мт (+/- 10%).

5.7.          Відповідно до Договору: Кількість- 4000 МТ +/- 10% за вибором продавця та контрактною ціною; Період постачання - між 15 жовтня та 31 жовтня 2024 року. Обидві дати включно за вибором Продавця. Продовження терміну відповідно до FOSFA; Ціна 1120,00 доларів США за метричну тонну CIF Безкоштовно з одного безпечного причалу/порту Бейрут/Ліванський порт і причал завжди доступний, завжди на плаву.

5.8.          За посиланнями заявника, 28.10.2024 завершено навантаження Вантажу в Морському торговельному порту Південний і видано оригінали Коносамента №1 від 28.10.2024 на 3026.840 МТ української нерафінованої соняшникової олії, нефасованої та Коносамента №2 від 28.10.2024 на 1373.160 МТ української нерафінованої соняшникової олії, нефасованої, які підтверджують завантаження Вантажу в загальній кількості 4400 МТ на Судно.

5.9.          Однак Чартерна угода не виконана Судновласником належним чином. Під час виконання рейсу Судно зазнало поломки і перебувало біля берегів Туреччини в період із 03 листопада до 09 грудня 2024 року. Причиною несправності стало неналежне та несвоєчасне обслуговування відповідних механізмів Судна. Значна затримка при доставленні товару в порт розвантаження призвела до значних збитків, які підлягають стягненню з Судновласника.

5.10.          Як зазначає Заявник, у грудні 2024 року Покупці надіслали йому лист-вимогу такого змісту: "Затримка в 5 тижнів через технічну несправність суттєво вплинула на репутацію SHD (SOCIETE DES HUILES ET DERIVES) та обсяги продажу: - у нас закінчилися запаси; не змогли доставити клієнтам і виконати договірні зобов`язання; - втратили частку ринку на користь конкурентів; - втратили можливість отримати прибуток від зростання ціни на соняшникову олію, що піднялася на 80 100 дол. США за тонну протягом цього періоду не змогли перепродати судно до Туреччини, оскільки воно не відповідало вимогам для входу в турецькі порти Malburg був номінований продавцем; - забронювали інше судно за ціною 1198 доларів США, що на 78 доларів США дорожче; - стан олії свідчить про погіршення якості, що потребує подальшого лабораторного аналізу. Звертаємо увагу на технічний звіт сюрвеєра, який показує, що механічна несправність була прямим результатом недбалості та неналежного технічного обслуговування. У звіті йдеться про те, що несправність можна було б запобігти належним доглядом і дотриманням процедур. Враховуючи всі ці обставини, ми наполягаємо на сплаті Власниками наступної компенсації "PMG HOLDING GROUP SA". Справедлива компенсація, базуючись на завданих SHD збитках, становить 78 доларів США за тонну".

5.11.          На переконання Заявника, вимога до Судновласника у зв`язку із затримкою поставки саме через механічні несправності Судна, які виникли через недбалість Судновласника та неналежного технічного обслуговування Судна, призвела до збитків - упущеної вигоди у зв`язку зі зміною ринку товару та погіршення якості Вантажу, що складає 78 доларів США х 4400 МТ = 343 200.00 доларів США.

5.12.          Крім того, Заявник вказує про те, що після завершення розвантаження 4 288,13 MТ Вантажу, Судновласник в односторонньому порядку та без попереднього повідомлення вирішив покинути порт розвантаження. При цьому, утримав на борту 111.86 МТ Вантажу.

5.13.          Фрахтувальник 06.01.2025 надіслав лист-вимогу на ім`я Судновласників  про розвантаження залишку Вантажу, який перебував на борту Судна.

5.14.          Згідно з означеним листом Фрахтувальник вказує, зокрема: "Судновласники несуть одноосібну відповідальність за всі збитки, спричинені їхніми діями у зв`язку з Судном і Вантажем. Загальна вартість Вантажу на борту Судна становить 125 283,20 доларів США. Фрахтувальники та Покупці глибоко стурбовані тим, що Вантаж може зазнати подальшого псування, що призведе до повної втрати. Тому Фрахтувальники дають чіткі та однозначні вказівки Власникам негайно поставити Судно до причалу в порту Селаата і вивантажити решту 111,86 тонн Вантажу на користь Покупця, "SOCIETE DES HUILES ET DERIVES S.A.L.".

5.15.          За твердженням Заявника, незважаючи на неодноразові вимоги Фрахтувальника повернутися в порт для завершення розвантаження Товару, Судновласник утилізував, 111.86 МТ Вантажу, який мав бути поставлений Покупцю. Загальна сума збитків за непоставку і утилізацію частини Вантажу становить 1,120.00 дол. США х 111.86 МТ = 125 283,20 дол. США.

5.16.          На переконання заявника, з огляду на означені вище обставини, його вимога щодо відшкодування понесених збитків внаслідок порушення судновласником умов чартеру, є морською вимогою згідно з положеннями підпункту е) f) частини першої статті 1 Конвенції, що, у свою чергу, є підставою для її забезпечення, шляхом арешту морського Судна т/х MALBURG на суму 468 483,20 доларів США.

5.17.          Задовольняючи заяву про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна, суд першої інстанції, надавши оцінку первинним фінансовим документам, на підставі яких сформувалася заборгованість Боржників перед Заявником, дійшов висновку, що Компанія "PMG HOLDING SRL" є диспонентним власником Судна, а Компанія "PMG Holding Group SA" є комерційним оператором Судна.

5.18.          За висновками суду першої інстанції, відповідно до приписів частини першої статті 3 Конвенції, з урахуванням положень пункту 4 цієї статті та статті 10 Конвенції, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "o", "p" або "q" пункту 1 статті 1.

5.19.          Отже, Компанія "PMG HOLDING SRL" є Судновласником у розумінні положень частини першої статті 3 Конвенції, а тому враховуючи статтю 20 Кодексу торговельного мореплавства (далі - КТМ) та частину четверту статті 3 Конвенції,  суд першої інстанції вважав обґрунтованою заяву та наявною можливість накладення арешту на будь-яке судно Боржника 1, зокрема,  т/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія, незважаючи на те, що Боржник 1 не є зареєстрованим власником даного судна.

5.20.          Апеляційний господарський суд, здійснивши апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції, якою задоволено заяву про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна, дійшов висновку про її скасування з тих підстав, що наявність ініційованого (розпочатого) Заявником та чинного станом на час звернення до суду першої інстанції арбітражного провадження в силу положень частини третьої статті 152 ЦПК України виключає можливість розгляду Господарським судом Одеської області такої заяви. 

5.21.          З огляду на наявність ініційованого Компанією "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" арбітражного провадження у міжнародному комерційному арбітражу, суд апеляційної інстанції на підставі положень пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України відмовив у прийнятті заяви Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна.

6.          Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції
6.1.          Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.2.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
7.          Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи та висновків попередніх судових інстанцій

7.1.          Предметом касаційного перегляду у цій справі є постанова апеляційного господарського суду, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову до подання позову, шляхом накладення арешту на морське судно.

7.2.          Перевіряючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд зазначає таке.

7.3.          Порядок накладення та звільнення з-під арешту морських суден врегульовано Конвенцією, до якої Україна приєдналася відповідно Закону України від 07.09.2011 № 3702-VІ.

7.4.          Так, згідно з положеннями статті 1 Конвенції "морська вимога" означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів: збитку, завданого будь-яким судном у результаті зіткнення або в інший спосіб; загибелі людей або тілесного ушкодження, що заподіяні будь-яким судном або пов`язані з його експлуатацією; рятування судна або вантажу; договору, що стосується використання або здачі будь-якого судна в наймання за договором про фрахтування або інакше; договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше; втрати вантажу або шкоди, завданої вантажу, в тому числі багажу, який перевозиться будь-яким судном; загальної аварії; морської позики; буксирування; лоцманства; поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування, незалежно від того, де ці поставки здійснюються; будування, ремонту або спорядження судна чи докових зборів; заробітної плати капітанів, офіцерів чи екіпажу; витрат капітана, у тому числі витрат вантажовідправників, фрахтувальників чи агентів, що здійснені за дорученням судна або його власника; спорів, що стосуються права власності на морське судно; спорів між співвласниками будь-якого судна стосовно права власності на це судно, його експлуатації або доходів від його експлуатації; іпотеки або морської застави будь-якого судна.

7.5.          Згідно зі статтею 2 Конвенції судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

7.6.          Відповідно до положень частини першої статті 3 Конвенції, з урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "о", "p" або "q" пункту 1 статті 1.

7.7.          Згідно частиною четвертою статті 3 Конвенції якщо у випадку договору оренди судна з передачею володіння фрахтувальнику фрахтувальник, а не зареєстрований власник несе відповідальність щодо морської вимоги, яка стосується цього судна, позивач може накласти арешт на таке судно чи на будь-яке інше судно, що належить такому фрахтувальникові, з дотриманням положень цієї Конвенції, але жодне інше судно, що належить зареєстрованому власникові, не може бути піддано арештові у зв`язку з такими морськими вимогами. Положення цього пункту застосовуються до будь-якого випадку, коли особа, яка не є зареєстрованим власником судна, є відповідальною щодо морської вимоги, яка стосується цього судна.

7.8.          За змістом статті 4 Конвенції на судно може бути накладений арешт не інакше, як з дозволу суду або відповідного судового органу Договірної Держави, в якій здійснено арешт.

7.9.          Частиною другою статті 6 Конвенції визначено, що процесуальні норми, що стосуються арешту судна, клопотання про одержання дозволу, згаданого в статті 4, та всіх інших процесуальних питань, що можуть виникнути у зв`язку з арештом, визначаються правом Договірної Держави, в якій арешт був здійснений чи було подано клопотання щодо його здійснення.

7.10.          Згідно з положеннями частини другої статті 8 Конвенції судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої із морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт.

7.11.          Як встановлено судами попередніх інстанцій, звертаючись до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову, Компанія "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" стверджувала про існування у неї чинної морської вимоги до Компанії "PMG HOLDING SRL" (Боржник 1/ Диспонентний Власник) та Компанії "PMG HOLDING GROUP SA" (Боржник 2/ Комерційний оператор) через невиконання зобов`язань за договором чартеру від 14.10.2024, що є підставою для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на морське судно.

7.12.          Зміст ухвали Господарського суду Одеської області від 11.04.2025 свідчить, що надавши оцінку наведеним Заявником у заяві про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтуванням та доказам, наданим на її підтвердження, урахувавши наведені положення законодавства, місцевий господарський суд, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH". Зокрема, за встановлених судом обставин виникнення у спірному випадку у Заявника права морської вимоги до Компанії "PMG HOLDING SRL" та  Компанії "PMG Holding Group SA". Тобто, за доведеності Заявником викладених у заяві обставин і доводів.

7.13.          Господарським судом Одеської області в якості підстави для забезпечення позову (арешту судна) визначено те, що судно MALBURG, IMO 9035539 (прапор Об`єднана Республіка Танзанія), про арешт якого просить Заявник, належить на праві власності Компанії "MG SHIPPING LTD". При цьому, як зазначено судом, Компанія "PMG HOLDING SRL" є диспонентним власником судна, який володіє правом фактичного розпорядження судном на певний період та здійснює управління комерційною експлуатацією судна, а Компанія "PMG Holding Group SA" є комерційним оператором Судна. Тобто,  означені Компанії є  фактично, отримувачами фрахту за договором чартеру від 14.10.2024.

7.14.          Натомість суд апеляційної інстанції з посиланням на те, що чинне процесуальне законодавство визначає підсудність заяв про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, зокрема, з посиланням на положення частини третьої статті 152 ЦПК України вважав, що за наявності ініційованого Заявником арбітражного провадження у міжнародному комерційному арбітражу, така заява підлягає розгляду апеляційним судом за місцезнаходженням арбітражу, третейського суду, місцезнаходженням відповідача або його майна за вибором заявника.

7.15.          У контексті доводів касаційної скарги Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" та висновків суду апеляційної інстанції, Суд зазначає таке.

7.16.          Згідно з положеннями частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

7.17.          Відповідно до Законів України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ про арешт на морські судна" від 20.12.2011 №4190-VI та "Про приєднання України до Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна" від 07.09.2011 №3702-VI із 16.05.2012 до господарського процесу України був запроваджений процесуальний інститут арешту судна для забезпечення морської вимоги.

7.18.          Такі зміни розроблені та внесені до діючого законодавства України з метою його приведення у відповідність до статті 4 Конвенції.

7.19.          Завданням національного законодавства країни-учасниці Конвенції про арешт 1952 року є: забезпечення можливості своєчасного арешту судна; захист інтересів судновласника від зловживання правом на арешт шляхом вимоги від заявника внесення забезпечення для покриття можливих збитків; можливість судновласника звільнити судно з-під арешту шляхом надання грошового забезпечення позову (за виключенням випадків оскарження права власності на само судно); встановлення розумного строку, в продовж якого заявник повинен надати докази про початок розгляду його морської вимоги компетентним судом.

7.20.          При розгляді справ про арешт морських суден судові органи керуються положеннями Конвенції. При цьому, процесуальні норми чітко визначені та передбачені процесуальними кодексами.

7.21.          Крім того, право про арешт морського судна регулюється Кодексом торговельного мореплавства України, зокрема статті 41 - 47 цього кодексу.

7.22.          Будучи специфічним інститутом матеріального морського права, арешт морських суден розглядається в Україні за процесуальними вимогами забезпечення позову.

7.23.          При цьому, ЦПК України та ГПК України регулюють заходи забезпечення позову дещо різним чином, що відповідно, перебуває у залежності від того, фізична чи юридична особа пред`являє вимоги до судновласника.

7.24.          Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

7.25.          Положеннями пункту 9 частини першої статті 137 ГПК України визначені заходи забезпечення позову, згідно з якими позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

7.26.          Пунктом 3 частини третьої статті 139 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна подається в письмовій формі і повинна містити розмір та суть морської вимоги, що є підставою для арешту судна.

7.27.          Згідно з правовими висновками які викладені у постанові Верховного Суду від 18.10.2019 у справі № 915/1301/19, обґрунтування заявником належним чином необхідності забезпечення позову не є обов`язковою умовою для задоволення відповідної заяви в силу пункту 3 частини третьої статті 139 ГПК України.

7.28.          Верховний Суд наголошує, що відповідно до положень частини другої статті 30 ГПК України справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває або до якого прямує судно, або порту реєстрації судна.

7.29.          Заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту (частина друга статті 138 ГПК України).

7.30.          При цьому, як з`ясовано судами попередніх інстанцій, на час подання Компанією "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" заяви судно т/х MALBURG, IMO 9035539 (прапор Об`єднана Республіка Танзанія) затримано в акваторії морського порту Південний на підставі розпорядження Капітана морського порту "Південний" від 08.04.2025 № 6, що, у свою чергу, вказує на належне визначення Заявником підсудності - Господарському суду Одеської області.

7.31.          Колегія суддів наголошує, що відповідно до положень статті 1 ГПК України, Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

7.32.          Згідно з положеннями частин першої, другої статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

7.33.          Крім того, виходячи з аналізу статті 5 ГПК України, звернення до господарського суду повинно мати ефективний спосіб захисту порушених прав.

7.34.          Суд наголошує, що саме ГПК України, встановлює процесуальний порядок діяльності суду з розгляду і вирішення справ не заради форми, а для того, щоб досягти справедливого вирішення конкретної справи ураховуючи завдання і основні засади господарського судочинства, закріплені у статті 2, 3 ГПК України. Процесуальна форма виступає як засіб досягнення законності у правозастосовній діяльності господарських судів.

7.35.          Чинним ГПК України господарському суду надані повноваження щодо розгляду заяви про арешт морського судна (за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує), незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

7.36.          Верховний Суд також зауважує, що положення чинного ГПК України не містять будь-яких застережень щодо підсудності таких заяв (про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу) суду апеляційної інстанції.

7.37.          У цьому контексті Суд також вважає слушними доводи касаційної скарги Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" у частині того, що станом на час звернення Заявника до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову жодного арбітражного провадження проти Компанії "PMG HOLDING GROUP SA" розпочато не було.

7.38.          Суд апеляційної інстанції означеного вище не врахував. Маючи обов`язок застосувати спеціальні норми порядку оскарження ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про вжиття запобіжних заходів для забезпечення позову до подання позовної заяви у вигляді арешту морського судна, апеляційний господарський суд безпідставно послався на положення частини третьої статті 152 ЦПК України та в порушення норм процесуального права застосував положення пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України і відмовив у прийнятті заяви Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна.

7.39.          У вирішенні питання щодо застосування судом апеляційної інстанції норм частини першої статті 175 ГПК України Верховний Суд вважає за необхідне окремо підкреслити та наголосити, що процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається ГПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність процесуальних прав і обов`язків суб`єктів господарсько-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

7.40.          Суд наголошує на тому, що питання вирішення заяви про вжиття запобіжних заходів для забезпечення позову до подання позовної заяви урегульовано Розділом І ГПК України Глава 10 "Забезпечення позову". Разом із тим, положення частини першої статті 175 ГПК України містяться у Розділі ІІІ ГПК України Глава 2 "Відкриття провадження у справі".

7.41.          Верховний Суд акцентує, що Глава 10 "Забезпечення позову" є окремим видом судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду, а тому до заяв, якими ініційовано питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи не підлягають положення норм процесуального кодексу, які підлягають застосуванню у позовному провадженні.

7.42.          Суд апеляційної інстанції зазначеного також не врахував.

7.43.          Отже, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з порушенням норм процесуального права. Суд вважає, що висновки суду апеляційної інстанції про відмову Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви на підставі положень пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України є передчасними. Зокрема,    в силу того,    що про відповідне суд апеляційної інстанції виснував без з`ясування обставин, що мають значення для вирішення спірного в цій ситуації питання.

7.44.          З огляду на зазначене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH", скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду та направлення справи до апеляційного суду для подальшого розгляду.

7.45.          Інші доводи касаційної скарги Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH", Суд не розглядає, так як такі, що стосуються суті оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, яка не переглянута в апеляційному порядку з огляду на помилкове застосування судом апеляційної інстанції положень частини третьої статті 152 ЦПК України та положень пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України.

Щодо доводів касаційної скарги Компанії "MG SHIPPING LTD" на додаткову постанову суду апеляційної інстанції

7.46.          У вирішенні цього питання колегія суддів враховує, що додаткове рішення є невід`ємною частиною прийнятого по суті рішення суду і може бути оскаржено відповідно до статті 287 ГПК України (відповідний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 15.05.2020 у справі № 910/5410/19).

7.47.          Проте додаткове рішення не може існувати окремо від первісного (основного) рішення та у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 910/17345/20, від 06.04.2023 у справі             № 910/18417/21, від 11.05.2023 у справі № 910/17047/20, від 17.08.2023 у справі           № 910/16718/20.

7.48.          Отже, додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі і у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

7.49.          Оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, то, зважаючи на положення статей 129, 244 ГПК України, наявні підстави для скасування додаткової постанови суду апеляційної інстанції, яка у цьому випадку є додатковим рішенням до судових рішень, ухвалених по суті розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову.

7.50.          Наведеним Компанії "MG SHIPPING LTD" доводам стосовно того, що  процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви та щодо можливості суду надати оцінку обсягу фактично наданих послуг за наявними у матеріалах справи доказами, має бути надана оцінка під час вирішення питання про розподіл судових витрат за наслідками нового апеляційного розгляду цієї справи.

7.51.          З огляду на наведене у пунктах 7.48. - 7.52 вимоги касаційної скарги Компанії "MG SHIPPING LTD" не підлягають задоволенню.

7.52.          Колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" та у справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010), зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

8.          Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
8.1.          Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

8.2.          Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 310 ГПК України).

8.3.          З огляду на те, що апеляційний господарський суд допустив порушення вимог ГПК України, постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 та додаткова постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 відповідно до статті 310 ГПК України підлягають скасуванню, а справа - направленню для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.

9.          Судові витрати
9.1.          Суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, тому розподіл судових витрат відповідно до статті 129 ГПК України не здійснюється

Керуючись статтями 300, 304, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" задовольнити частково.

2.          Касаційну скаргу Компанії "MG SHIPPING LTD" залишити без задоволення.

3.          Постанову  Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 та додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 у справі № 916/1403/25 скасувати, справу направити для продовження розгляду до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                    І. Булгакова

Суддя                                                                                                    Ю. Власов