ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/5724/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кондратова І.Д.

розглянувши в письмовому провадженні касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

на постанову Північного апеляційного господарського суду 
(головуючий суддя - Майданевич А.Г., судді: Коротун О.М., Сулім  В.В.)
від 03.03.2025

за скаргою Приватного акціонерного товариства "Кінто" 
на дії (бездіяльність) державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

у справі №910/5724/23 

за позовом Приватного акціонерного товариства "Кінто"
до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"
про стягнення 2 310 565,25 грн,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Приватне акціонерне товариство "Кінто" (далі - ПрАТ "Кінто") звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі - ПАТ "Укрнафта") про стягнення частини чистого прибутку за 2020 рік у сумі 2   310 565,25 грн.

1.2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/5724/23 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ПАТ "Укрнафта" частину чистого прибутку за 2020 рік у сумі: 74   839,21 грн на рахунок в АТ "ПІРЕУС БАНК МКБ", МФО 300658, відкритий для обліку операцій з активами Відкритого диверсифікованого пайового інвестиційного фонду "Кінто-Класичний"; 1   582   889,53 грн на рахунок в АТ "ПІРЕУС БАНК МКБ", МФО 300658, відкритий для обліку операцій з активами Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-4"; 652   782,51 грн на рахунок в АТ "ПІРЕУС БАНК МКБ", МФО 300658, відкритий для обліку операцій з активами Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-5". Стягнуто з ПАТ "Укрнафта" на користь ПрАТ "Кінто" витрати на правову допомогу у сумі 10 000 грн.

1.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 у справі №910/5724/23 рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 залишено без змін. Стягнуто з ПАТ "Укрнафта" на користь ПрАТ "Кінто" витрати на правову допомогу у сумі 6 000,00 грн, понесених ним у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

1.4. Верховний Суд постановою від 06.03.2024 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" залишив без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 у справі №910/5724/23 - без змін.

1.5. На виконання вказаного судового рішення Господарським судом міста Києва у справі №910/5724/23  08.01.2024 було видано відповідні накази.

1.6. До Господарського суду міста Києва зі скаргою звернулось Приватне акціонерне товариство "Кінто" (далі - ПрАТ "Кінто") на дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У своїй скарзі ПрАТ "Кінто" просило:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. щодо зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП №   НОМЕР_3, ВП №   НОМЕР_4, ВП №   НОМЕР_2, ВП №   НОМЕР_1 постановами від 12.09.2024 та бездіяльність щодо не накладення арешту на грошові кошти на рахунках боржника в межах загальної суми стягнення та невчинення інших дій щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 у справі №   910/5724/23, передбачених Законом України "Про виконавче провадження";

- зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мороз Л.Є. усунути допущене порушення (поновити порушене право ПрАТ "Кінто") шляхом поновлення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП №   НОМЕР_3, ВП №   НОМЕР_4, ВП №   НОМЕР_2, ВП №   НОМЕР_1 та вчинення дій по примусовому виконанню наказів Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 у справі №   910/5724/23 передбачених Законом України "Про виконавче провадження";

- накласти арешт на грошові кошти ПрАТ "Кінто" у національній і іноземних валютах, інші цінності на рахунках ПАТ "Укрнафта" у банках та інших фінансових установах в межах загальної суми стягнення 2 231 511,25 грн.

1.7. Скарга мотивована тим, що державний виконавець Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мороз Л.Є. (далі - державний виконавець), у порушення Закону України "Про виконавче провадження", незаконно виніс постанови від 12.09.2024 про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №   НОМЕР_3, ВП №   НОМЕР_4, ВП №   НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_1, відкритих на примусове виконання рішення суду в цій справі, а також вчинив бездіяльність щодо не накладення арешту на грошові кошти боржника. 

1.8. Від ПрАТ "Кінто" додатково надійшла заява, в якій скаржник, окрім раніше заявлених вимог просив, зокрема, визнати неправомірними та скасувати постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мороз Л.Є. від 12.09.2024 про зупинення виконавчих дій та зобов`язати поновити виконавчі дії за виконавчими провадженнями ВП №   НОМЕР_3, ВП №   НОМЕР_4, ВП №   НОМЕР_2, ВП №   НОМЕР_1.

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №910/5724/23 відмовлено у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Кінто" на дії (бездіяльність) державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчих провадженнях про визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов`язання вчинити певні дії.

2.2. Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції вказав, що дії державного виконавця з винесення постанов про зупинення вчинення виконавчих дій є правомірними та такими, що вчинені на підставі, у порядку та в межах повноважень, передбаченими законом. Суд зазначив, що боржник належним чином повідомив виконавця про внесення товариства до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.

З приводу вимог скарги про визнання неправомірної бездіяльності державного виконавця щодо не накладення арешту на грошові кошти боржника та зобов`язання виконавця поновити виконавчі дії суд виходив з того, що державний виконавець правомірно зупинив вчинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_1, відтак, виконавець обмежений вчиняти активні дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду на підставі Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі, накладати арешти на грошові кошти ПАТ "Укрнафта". 

Також суд відмовив  у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення на стадії виконання судового рішення в порядку частини другої статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно додатково поданої заяви, якою скаржник просив визнати неправомірними та скасувати постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мороз Л.Є. від 12.09.2024 про зупинення виконавчих дій та зобов`язати поновити виконавчі дії за виконавчими провадженнями ВП №   НОМЕР_3, ВП №   НОМЕР_4, ВП №   НОМЕР_2, ВП №   НОМЕР_1, суд першої інстанції залишив останню без розгляду, з огляду на те, що фактично вона є новою скаргою.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі № 910/5724/23 скасовано частково. Скаргу Приватного акціонерного товариства "Кінто" на дії (бездіяльність) державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мороз Л.Є. задоволено частково. Визнано неправомірними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгеніївни щодо зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_3, ВП НОМЕР_4, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_1 від 12.09.2024 та бездіяльність під час примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 у справі № 910/5724/23, передбачених Законом України "Про виконавче провадження". Зобов`язано державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право Приватного акціонерного товариства "Кінто", шляхом поновлення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_3, ВП НОМЕР_4, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_1 та вчинення дій за примусовим виконанням наказів Господарського суду м. Києва від 08.01.2024 у справі №910/5724/23, передбачених  Законом України "Про виконавче провадження". В іншій частині скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі № 910/5724/23 без змін.

2.4. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_3, ВП НОМЕР_4, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_1 та задовольняючи скаргу в цій частині виходив з того, що у справі, що переглядається, відсутні докази, які б підтверджували, що боржник письмово повідомляв державного виконавця у ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_1 про наказ Мінстратегпром про            включення його до Переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, і прийняття виконавцем постанови про зупинення вчинення виконавчих дій. З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку про зобов`язання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції усунути допущене порушення (поновити порушене право Приватного акціонерного товариства "Кінто" шляхом поновлення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_3, ВП НОМЕР_4, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_1 та вчинення дій за примусовим виконанням наказів Господарського суду м. Києва від 08.01.2024 року у справі №910/5724/23, передбачених Законом України "Про виконавче провадження". В іншій частині суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у справі №910/5724/23, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулось з касаційною скаргою, якою просить постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволення скарги ПрАТ "Кінто" скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду в цій частині залишити в силі.

3.2. Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" посилається на те, що судом апеляційної інстанції застосовано норми положень пункту 10-2 розділу XIIІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" та статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" без урахування висновку щодо їх застосування, викладеного у постанові Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №910/10733/22.

3.3. Також не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у справі №910/5724/23, з касаційною скаргою звернувся Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, якою просить постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволення скарги ПрАТ "Кінто" скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду в цій частині залишити в силі.

3.4. Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції посилається на те, що судом апеляційної інстанції застосовано норми положень пункту 10-2 розділу XIIІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" та статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" без урахування висновку щодо їх застосування, викладеного у постанові Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №910/10733/22.

3.5. У відзиві на касаційні скарги ПрАТ "Кінто" проти вимог та доводів останніх заперечує та просить постанову суду апеляційної інстанції в задоволеній частині залишити без змін, а касаційні скарги без задоволення.

Додатково ПрАТ "Кінто" просить розгляд касаційних скарг Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснювати в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

3.6. Згідно з частиною п`ятою статті 301 Господарського процесуального кодексу України, перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що межі розгляду справи судом касаційної інстанції передбачені у статті 300 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Отже, клопотання позивача, з урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, належних та достатніх доводів щодо неможливості розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами не містить. Учасники справи не позбавлені права подавати суду свої пояснення та відзиви, викладені в письмовій формі. 

Відтак, зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання позивача про розгляд справи №910/5724/23 у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, а тому постанова Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у справі №910/5724/23 підлягає перегляду в касаційному порядку без повідомлення учасників справи. 

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

4.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. 

4.2. Предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції в частині задоволення скарги на дії державного виконавця щодо визнання неправомірними дій державного виконавця щодо зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП №   НОМЕР_3, ВП №   НОМЕР_4, ВП №   НОМЕР_2, ВП №   НОМЕР_1 постановами від 12.09.2024 та зобов`язання державного виконавця усунути допущене порушення (поновити порушене право ПрАТ "Кінто") шляхом поновлення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП №   НОМЕР_3, ВП №   НОМЕР_4, ВП №   НОМЕР_2, ВП №   НОМЕР_1 та вчинення дій по примусовому виконанню наказів Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 у справі №   910/5724/23 передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

4.3. Перевіряючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права при постановленні оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд зазначає таке.

4.4. Відповідно до статті 129-1 Конституції України, положень частини першої статті 18, частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

4.5. Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій виконавців регламентує Закон України "Про виконавче провадження".

4.6. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та / або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (стаття 10 Закону України "Про виконавче провадження").

4.7. Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі статтею 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

4.8. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та / або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків (постанова Верховного Суду від 14.10.2024 у справі №910/10222/22).

4.9. Верховний Суд, аналізуючи положення Закону України "Про виконавче провадження", враховує, що він розрізняє поняття, перелік підстав та наслідки:

- зупинення вчинення виконавчих дій (стаття 34; пункт 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення");

- зупинення виконавчого провадження (стаття 38);

- зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання рішень щодо звернення стягнення на активи (пункт 10-1 розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення");

- зупинення вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та кошти) (пункти 1-4, 1-5, 10-3 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення").

4.10. У справі, що переглядається, спірне питання стосується, зокрема, порядку зупинення вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання судових рішень про стягнення заборгованості з підприємства оборонно-промислового комплексу (пункт 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження").

4.11. 25 серпня 2022 року набрали чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану" та Закон України "Про внесення зміни до пункту 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" щодо зупинення виконання рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги у період дії воєнного стану".

Цими Законами пункт 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" доповнено новими абзацами. 

Зокрема, визначено:

"Зупиняється у період дії воєнного стану вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги в територіальних громадах, розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають чи перебували у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, або якщо стягнення за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Дія заборони, встановленої абзацом дванадцятим цього пункту, не поширюється на рішення, стягувачами за якими є держава, органи Пенсійного фонду України, інші державні цільові фонди, суб`єкти, визначені в абзаці дванадцятому цього пункту, а також на рішення про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення".

06 травня 2023 року набрав чинності новий Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану", яким пункт 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" викладено в новій редакції.

Положення щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень, боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, залишилися незмінними.

4.12. Отже, з 25 серпня 2022 року у період дії воєнного стану в Україні:

- зупиняється вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень, боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу;

- такий перелік боржників - підприємств оборонно-промислового комплексу визначається відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Це правило не застосовується до виконання:

- рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом;

- рішень, стягувачами за якими є держава, органи Пенсійного фонду України, інші державні цільові фонди, суб`єкти, визначені в абзаці двадцять другому пункту 10-2;

- рішень про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення.

4.13. 04 лютого 2023 року Кабінет Міністрів України постановою №101 затвердив Порядок, який встановлює процедуру визначення підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану (далі - Порядок).

У цьому Порядку під підприємством оборонно-промислового комплексу (далі - підприємство) слід розуміти підприємство, що розробляє та / або виробляє, та / або модернізує, та / або ремонтує, та / або утилізує продукцію військового призначення, та / або надає послуги в інтересах оборони для оснащення та матеріального забезпечення сил безпеки і оборони, та / або здійснює постачання товарів військового призначення та подвійного використання, надання послуг військового призначення під час військово-технічного співробітництва України з іншими державами (пункт 2 Порядку).

За змістом пункту 5 Порядку критеріями включення підприємства до переліку є:

- перебування у процесі виконання державного контракту (договору), укладеного ним з державним замовником у сфері оборони, або залучення підприємства на підставі договорів, зокрема зовнішньоекономічних договорів (контрактів), до виконання такого державного контракту (договору);

- включення до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів).

Підприємство включається до переліку за умови відповідності одночасно обом зазначеним критеріям.

Перелік підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану (далі - Перелік), визначається Мінстратегпромом, яке протягом 10 робочих днів з дня отримання заяви та доданих до неї документів забезпечує їх розгляд та приймає рішення про включення або про відмову у включенні підприємства до Переліку, про що видається відповідний наказ. Копія наказу надсилається заявнику протягом п`яти робочих днів з дня прийняття відповідного рішення з дотриманням вимог Законів України "Про інформацію", Про державну таємницю" разом із супровідним листом (пункт 9 Порядку).

4.14. Отже, відповідно до Порядку копія наказу про включення підприємства до Переліку надсилається виключно заявнику. На противагу цьому, копії рішення про виключення підприємства з Переліку надсилаються органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю та заявнику (пункт 11 Порядку).

4.15. Розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" не встановлює особливого (спеціального) порядку зупинення вчинення виконавчих дій.

Абзацом першим частини четвертої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник-фізична особа - також про зміну місця роботи.

Зазначені вимоги не застосовуються лише стосовно осіб, позбавлених особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, що встановлюється згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей" на час позбавлення особи особистої свободи (абзац другий частини четвертої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Отже, боржник, включений до Переліку, зобов`язаний невідкладно письмово повідомити виконавця, який має зупинити вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

4.16. У постанові Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №910/10733/22, на яку посилаються скаржники у касаційних скаргах, наголошено, що факт внесення підприємства до Переліку є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій за умови дотримання процедури:

- повідомлення виконавця про наявність таких обставин (надсилання боржником копії наказу);

- прийняття державним виконавцем постанови.
4.17. У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що:

- згідно з наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 №52 відповідач включений до Переліку;

- відповідач направив до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) лист від 27.03.2023 вих.№01/01/07/01/02-02/01/1294 з копією наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 №52;

- з урахуванням цього постановами від 12.09.2024 державний виконавець зупинив вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях ВП №   НОМЕР_3, ВП №   НОМЕР_4, ВП №   НОМЕР_2, ВП №   НОМЕР_1 на підставі пункту 10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження".

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16.04.2025 у справі №910/5357/23 за подібних обставин.

У справах №910/10733/22 та №910/10222/22, висновки яких застосував суд апеляційної інстанції, суди виходили з відсутності доказів, які б підтверджували, що боржник письмово повідомляв державного виконавця про включення його до Переліку; не виносилися постанови про зупинення виконавчих дій.

Крім того, колегія суддів враховує висновок Верховного Суду, що викладений у постанові від 16.04.2025 у справі №910/5357/23, відповідно до якого наявність листа від 27.03.2023 вих.№01/01/07/01/02-02/01/1294 датованого до винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень, який при цьому і не містить посилання на них, не спростовує факту повідомлення відповідачем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про включення відповідача до Переліку; поінформованості державного виконавця про вказану обставину, що слугувало підставою для винесення спірних постанов.

4.18. У пояснювальній записці до проєкту Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності з примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану" від 26.04.2022 №7317 (прийнято як Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану" від 27.07.2022 №2455-IX) зазначено, що:

- з метою забезпечення захисту національних інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації, забезпечення законних інтересів юридичних осіб, конституційних прав і свобод людини та громадянина в умовах воєнного стану потребують врегулюванню деякі питання примусового виконання рішень, зокрема, щодо рішень, боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, підприємства залізничного транспорту;

- прийняття Закону дозволить забезпечити належну організацію діяльності з примусового виконання рішень органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями під час дії воєнного стану та сприятиме захисту національних інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації, забезпеченню законних інтересів юридичних осіб, конституційних прав і свобод людини та громадянина в умовах воєнного стану.

4.19. Суд першої інстанції мотивував ухвалене ним рішення тим, що на момент відкриття виконавчого провадження до відома органу державної виконавчої служби був доведений наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 №52 про включення відповідача до Переліку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що державний виконавець правомірно зупинив вчинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП №   НОМЕР_3, ВП №   НОМЕР_4, ВП №   НОМЕР_2, ВП №   НОМЕР_1.

Вказане також обмежує можливість державного виконавця вчиняти активні дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, зокрема, накладати арешт на грошові кошти відповідача.

Водночас після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, відповідно до вимог частини п`ятої статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Виходячи з прохальної частини касаційних скарг, Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, скаржники просять скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволення вимог скарги апеляційним судом, відтак колегія переглядає оскаржувану постанову лише в цій частині.
5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до положень частин першої та третьої статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

5.2. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

5.3. Зважаючи на викладене та наведені положення законодавства, беручи до уваги те, що за результатами касаційного розгляду Верховним Судом цієї справи доводи касаційних скарг знайшли своє підтвердження, касаційні скарги підлягають задоволенню, постанова суду апеляційної інстанції в частині задоволення скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця - скасуванню, а ухвала місцевого господарського суду в цій частині  - залишенню в силі.

6.       Судові витрати.

6.1.    Відповідно до пункту 19 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір" cудовий збір не справляється за подання   апеляційної та касаційної скарг на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Керуючись статтями 236, 238, 300, 301, 304, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити, постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у справі №910/5724/23 в оскаржуваній частині скасувати, ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 в скасованій частині залишити в силі.

2. Повернути Публічному акціонерному товариству "Укрнафта" (код - 00135390) з Державного бюджету України - 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору, сплаченого відповідно до платіжної інструкції №29274УГ25 від 04.04.2025.

3. Повернути Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України (код - 43315602) з Державного бюджету України - 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору, сплаченого відповідно до платіжної інструкції №1193 від 04.04.2025.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                   В. Студенець

Судді                                                                                                               С. Бакуліна 

                                                                                                                        І. Кондратова