УХВАЛА

18 серпня 2025 року 
м. Київ
cправа №  925/203/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Бакуліна С.В., Мамалуй О.О., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»
на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.04.2025
(суддя - Грачов В.М.)
та додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 08.05.2025
(суддя - Грачов В.М.)
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025
(головуючий - Скрипка І.М., судді Мальченко А.О., Тищенко А.І.)
та на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2025
(головуючий - Скрипка І.М., судді Мальченко А.О., Тищенко А.І.)
у справі №925/203/25 
за позовом Фізичної особи-підприємця Харченко Павла Володимировича 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Черкаської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» 
про стягнення 394 270,41 грн,

ВСТАНОВИВ:

У 2025 році Фізична особа-підприємець Харченко Павло Володимирович звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Черкаської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі      відповідач), про стягнення, на підставі договору про надання послуг №ЧкФ/100/22-Р-НД-77/24 від 16.10.2024, 382590 грн боргу, 9465,96 грн інфляційних втрат, 2214, 45 грн 3% річних, що разом становить      394 270, 41 грн та відшкодування судових витрат.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.04.2025 у справі №925/203/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з   Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Черкаської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на користь Фізичної особи-підприємця Харченко Павла Володимировича       382 590 гр боргу, 9465,96 грн інфляційних втрат, 2214, 45 грн 3 % річних, 5914,06 грн судових витрат. 

Додатковим рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.05.2025 заяву Фізичної особи-підприємця Харченка Павла Володимировича про розподіл судових витрат задоволено частково. Стягнуто з      Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Черкаської філії Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України» на користь Фізичної особи-підприємця Харченка Павла Володимировича       10000 грн судових витрат. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Харченка Павла Володимировича в частині вимог про стягнення 20200 грн судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовлено. 

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 у справі №925/203/25 рішення Господарського суду Черкаської області від 24.04.2025 та додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 08.05.2025 залишено без змін.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 у справі №925/203/25 заяву Фізичної особи-підприємця Харченко Павла Володимировича про стягнення витрат на правову допомогу у справі №925/203/25 в суді апеляційної інстанції задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Черкаської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на користь Фізичної особи-підприємця Харченко Павла Володимировича 5000,00 грн витрат на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції. У задоволенні решти заяви відмовлено.

29.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.04.2025, додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 08.05.2025, постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 у справі №925/203/23.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2025 для розгляду справи №925/203/25 визначено склад колегії суддів: Кролевець О.А. - головуючий (доповідач), Баранець О.М., Мамалуй О.О.

Розпорядженням в.о. заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 18.08.2025 №32.2-01/1894 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку із відпусткою судді Баранця О.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2025 для розгляду справи №925/203/25 визначено склад колегії суддів: Кролевець О.А. - головуючий (доповідач), Мамалуй О.О., Бакуліна С.В.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 

За приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове судове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Отже додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акту та є його невід`ємною складовою.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у справі №925/203/25 є стягнення 394 270,41 грн, тобто ціна позову є меншою за п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2025 рік - 1   514 000,00 грн), тому в розумінні ГПК України судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Водночас у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду в касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Разом з тим, скаржник у касаційній скарзі зазначає про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку оскаржуваних судових рішень, що передбачена пп. "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. Необхідність відкриття касаційного провадження обґрунтовує тим, що касаційна скарга має виняткове значення для скаржника, оскільки створює правову невизначеність у сфері виконання господарських договорів, зокрема, щодо порядку погодження актів приймання-передачі послуг, зобов`язання контрагента доводити ненадання послуг без достатнього підтвердження їх фактичного виконання, тлумачення змісту договорів з використанням принципів добросовісності.

Проте Суд вважає, що посилання скаржника, що справа №925/203/25 має виняткове значення для скаржника визнаються необґрунтованими, оскільки вищевказані доводи зводяться до незгоди із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій і в цілому до заперечення результату розгляду справи, що не може свідчити про винятковість справи для скаржника.

Суд зазначає, що незгода із рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про їх незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цих рішень, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №925/203/25 є стягнення грошової суми, що є меншою, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в касаційній скарзі не наведено іншого обґрунтування щодо наявності підстав, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, то касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.04.2025, додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 08.05.2025, постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 у справі №925/203/23 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.04.2025, додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 08.05.2025, постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 у справі №925/203/23.
2.Копії ухвали надіслати учасникам справи.
3.Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                       О.А. Кролевець

Судді                                                                                                    С.В. Бакуліна 

                                                                                                    О.О. Мамалуй