УХВАЛА

09 липня 2025 року 

м. Київ
Справа №  910/14869/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Власова Ю. Л. - головуючого, Бенедисюка І.М., Булгакової І. В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства «Інфотех»
на рішення  Господарського суду міста Києва від 18 лютого 2025 року (суддя О.Є. Блажівська) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19 червня 2025 року (у складі колегії суддів: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.)
у справі №910/14869/24 
за позовом  Державного підприємства «Інфотех»
до  Міністерства оборони України
про  стягнення 84 167, 40 грн, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18 лютого 2025 року у справі №910/14869/24, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19 червня 2025 року, позов Державного підприємства «Інфотех» (далі - ДП «Інфотех», позивач) про стягнення з Міністерства оборони України (далі - Міноборони, відповідач) 84  167,40 грн збитків у вигляді недоотриманого доходу задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 650,00 грн за договором №183/22/8 про закупівлю послуг (придбання) спеціального програмного забезпечення автоматизації фінансово-економічної діяльності та 23,12 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
04 липня 2025 року ДП «Інфотех» через систему «Електронний суд» звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі №910/14869/24 та прийняти нове рішення, яким задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 липня 2025 року для розгляду касаційної скарги у справі №910/14869/24 визначено колегію суддів у складі: Власова Ю. Л. - головуючого, Колос І. Б., Булгакової І. В.
У зв`язку із перебуванням судді Колос І. Б. у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 липня 2025 року для розгляду касаційної скарги у цій справі визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова І. В., Бенедисюк І. М. 
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Норма пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачає, що право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках. Подібна норма міститься  у частині першій статті 17 ГПК України.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з частинами п`ятою, сьомою статті 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Відповідно до приписів статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2024 року був визначений у розмірі 3 028,00  грн. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом позову у цій справі є стягнення 84  167,40 грн збитків у вигляді недоотриманого доходу, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3  028,00 х 100 = 302  800,00 грн).
Отже, за загальним правилом, встановленим пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.
Разом із тим підпункти а), б), в) та г) пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачають певні випадки за наявності яких рішення суду у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб може бути оскаржено в касаційному порядку. При цьому, особа, яка подає касаційну скаргу повинна обґрунтувати та довести наявність такого випадку.
Обґрунтовуючи наявність зазначених випадків для касаційного оскарження судових рішень у цій справі ДП «Інфотех» посилається на підпункт а) пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, мотивуючи тим, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки на сьогодні відсутній єдиний підхід Верховного Суду щодо розподілу податкового навантаження у випадках, коли пільговий режим оподаткування ПДВ припинив свою дію, тоді як оскаржувані судові рішення у справі №910/14869/24 прямо суперечать наявній альтернативній судовій практиці у подібних правовідносинах, а саме рішенню Господарського суду Одеської області від 19 травня 2025 року у справі №916/5099/24, що в свою чергу, вимагає втручання Верховного Суду для вироблення єдиного підходу до вирішення питання щодо правової природи та розподілу податкового обов`язку у зв`язку із припиненням дії ПДВ-пільги на програмну продукцію.
Разом із тим, питання права, яке має фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики та про яке йдеться у підпункті а) пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, означає наявність правової проблеми, яка впливатиме на велику кількість спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення такої проблеми. Водночас, формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права є метою вирішення виключної правової проблеми, яка має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів.
Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у великій кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини як відсутність сталої судової практики, невизначеність правових питань на нормативному рівні, необхідність застосування аналогії закону чи права, вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі.
Посилаючись на одне рішення суду першої інстанції, ДП «Інфотех» не навів зазначених кількісних і якісних критеріїв, які б свідчили про наявність наведеної ним виключної правової проблеми, яка має фундаментальне значення.
Отже, касаційна скарга ДП «Інфотех» не містить належного обґрунтування наявності умов, передбачених підпунктом а) - г) пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України. З огляду на зазначене підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі немає.
З урахуванням наведеного Верховних Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДП «Інфотех» на рішення  Господарського суду міста Києва від 18 лютого 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19 червня 2025 року у справі №910/14869/24, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 2, 12, 15, 17, 163, 232, 234, 235, 287, 293, 314 ГПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Інфотех» на рішення  Господарського суду міста Києва від 18 лютого 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19 червня 2025 року у справі №910/14869/24.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя                                                                          Ю. Л. Власов
Судді                                                                                                 І. М. Бенедисюк 
                                                                                                          І. В. Булгакова