ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/18031/14 (910/10741/23) 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Васьковського О.В.,
за участі секретаря судового засідання Громак В.О.

учасники справи:
позивач - ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Київрембуд" арбітражний керуючий Сибаль Андрій Михайлович, особисто (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.)
представник позивача - Квіткін Ю.М. адвокат, за ордером, (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.)
відповідач 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Київрембуд"
представник відповідача 1 - не з`явився, 
відповідач 2 - ОСОБА_1 , не з`явився
відповідач 3 - Гапоненко Роман Іванович , особисто, 

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) касаційну скаргу
Гапоненка Романа Івановича 
на рішення Господарського суду м. Києва
від 20.11.2024
у складі судді: Чеберяка П.П.,
та постанову Північного апеляційного господарського суду 
від 31.03.2025
у складі колегії суддів: Пантелієнка В.О. (головуючий), Остапенка О.М., 
Отрюха Б.В.,

у справі за позовом
ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Київрембуд" арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича
до           1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Київрембуд",
2. ОСОБА_1 ,
3. Гапоненка Романа Івановича 
про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута та договору купівлі-продажу

в межах справи № 910/18031/14 за заявою
Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна компанія"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Київрембуд"
про банкрутство,-
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог
1. У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/18031/14 за заявою Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна компанія" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Київрембуд" (далі - ТОВ "БК "Київрембуд", боржник) на стадії процедури ліквідації, введеної постановою Господарського суду міста Києва від 28.09.2015.
2. 06.07.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ліквідатора ТОВ "БК "Київрембуд" арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича до ТОВ "БК "Київрембуд", ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), Гапоненка Романа Івановича (далі - Гапоненко Р.І. , скаржник) про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута та договору купівлі-продажу.
3. Позов обґрунтовано тим, що аукціон з продажу майна банкрута - ТОВ "БК "Київрембуд" проведено організатором аукціону - ліквідатором ТОВ "БК "Київрембуд" арбітражним керуючим Гапоненком Р.І. з порушенням вимог закону, а тому його результати, оформлені протоколу № 2 від 30.07.2018 про визнання переможця аукціону, мають бути визнані недійними. Крім того, на думку позивача, визнанню недійсним підлягає також договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, укладений між ТОВ "БК "Київрембуд" та ОСОБА_1 на підставі протоколу № 2 від 30.07.2018 про визнання переможця аукціону.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
4. На сайті Вищого господарського суду України 11.06.2018 за № 51976 та на сайті Міністерства юстиції України 11.06.2018 за № 51976 організатором аукціону - ліквідатором ТОВ "БК "Київрембуд" арбітражним керуючим Гапоненком Р.І. опубліковано оголошення про проведення аукціону з продажу майна ТОВ "БК "Київрембуд", призначеного на 10.07.2018.
5. Згідно оголошення на аукціон було виставлено майно банкрута, як цілісний майновий комплекс, до складу якого включено:
- майнові права на нерухоме майно загальною площею 6 093,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в;
- корпоративні права на частку в статутному капіталі юридичних осіб: частка в розмірі 24 % Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія  "Київреконструкція" (код ЄДРПОУ 33737978, адреса: м. Київ, вул. Горького, 7А), розмір внеску до статутного фонду 996 000,00 грн та частка в розмірі 100 % ДП "СПЕЦРЕМБУДМОНТАЖ" (код ЄДРПОУ 35093151, адреса: м. Київ, вул. Краківська, 11А), розмір внеску до статутного фонду 100,00 грн.
6. На сайті Вищого господарського суду України 02.07.2018 за № 52489 та на сайті Міністерства юстиції України 02.07.2018 за № 52489 організатором аукціону - ліквідатором ТОВ "БК "Київрембуд" арбітражним керуючим Гапоненком Р.І. опубліковано оголошення про результати проведення аукціону з продажу майна банкрута, призначеного на 10.07.2018.
7. Згідно оголошення та листа ліквідатора від 26.06.2018 за вих. № 02-13/1333 аукціон з продажу цілісного майнового комплексу банкрута (номер публікації 51976; дата публікації на сайті ВГСУ: 11.06.2018 07:25; дата публікації на сайті Мін`юсту: 11.06.2018 12:43), призначений на 10.07.2018 о 15 год. 00 хв. за адресою: вул. Шота Руставелі, 27, оф. 17, м. Київ, 01033 вважається таким, що не відбувся у зв`язку з відсутністю заявок на участь в аукціоні (станом на 26.06.2018).
8. На сайті Вищого господарського суду України 02.07.2018 за № 52495 та на сайті Міністерства юстиції України 02.07.2018 за № 52495 організатором аукціону - ліквідатором ТОВ "БК "Київрембуд" арбітражним керуючим Гапоненком Р.І. опубліковано оголошення про проведення аукціону з продажу майна банкрута, призначеного на 30.07.2018.
9. Згідно оголошення на аукціон було виставлено майно ТОВ "БК "Київрембуд" лот, що включає майнові права на нерухоме майно загальною площею 1 154,201 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в - 10 квартир.
10. На сайті Вищого господарського суду України 01.08.2018 за № 53212 та на сайті Міністерства юстиції України 01.08.2018 за № 53212 організатором аукціону - ліквідатором ТОВ "БК "Київрембуд" арбітражним керуючим Гапоненком Р.І. опубліковано оголошення про результати проведення аукціону з продажу майна банкрута, призначеного на 30.07.2018.
11. Згідно оголошення та листа ліквідатора від 31.07.2018 за вих. № 02-13/1382 аукціон з продажу лоту, що включає майнові права на нерухоме майно загальною площею 1 153,6 кв.м. (що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 182-в) банкрута (номер публікації 52495; дата публікації на сайті ВГСУ: 02.07.2018 08:03; дата публікації на сайті Мін`юсту: 02.07.2018 15:39), призначений на 30.07.2018 о 15 год. 00 хв. за адресою: вул. Шота Руставелі, 27, оф. 17, м. Київ, 01033 вважається таким, що відбувся.
12. Переможцем аукціону запропонована ціна за лот у розмірі 265  021,06 грн.
13. Згідно протоколу № 2 від 30.07.2018 про визнання переможця аукціону ціна продажу лоту склала 265  021,06 грн., переможцем аукціону є ОСОБА_1 . Кошти за придбане майно сплачені ОСОБА_3 на відповідний розрахунковий рахунок в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, одержувач - ліквідатор ТОВ "БК "Київрембуд" (ідентифікаційний код 2740617398) Гапоненко Р.І.
14. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2018 у справі № 910/18031/14, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 та постановою Верховного Суду від 15.05.2019 припинено повноваження ліквідатора ТОВ "БК "Київрембуд" арбітражного керуючого Гапоненка Р.І.
15. Підставою для ухвалення судом зазначеного рішення було встановлення обставин не вчинення ліквідатором всіх дій щодо виявлення майнових активів боржника та формування ліквідаційної маси, а також за відсутності правовстановлюючих документів щодо майнових прав боржника.
Короткий зміст ухвали місцевого суду за результатами нового розгляду
16. Рішенням господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі №910/18031/14 (910/10741/23) позов задоволено; 
визнано недійсними результати аукціону, проведеного 30.07.2018 ліквідатором ТОВ "БК "Київрембуд" арбітражним керуючим Гапоненком Р.І. з продажу майна банкрута ТОВ "БК "Київрембуд", оформлених протоколом № 2 від 30.07.2018 про визнання переможця аукціону; 
визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, укладеного між ТОВ "БК "Київрембуд" та ОСОБА_3 на підставі протоколу № 2 від 30.07.2018 про визнання переможця аукціону; 
стягнуто з Гапоненка Р.І. на користь ТОВ "БК "Київрембуд" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сибаля А.М. 2  147,20 грн. судового збору; 
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "БК "Київрембуд" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сибаля А.М. 2  147,20 грн. судового збору.
17. Місцевий господарський суд дійшов висновку, що ліквідатором Гапоненком Р.І. передчасно було організовано на проведено аукціон з продажу цілісного майнового комплексу ТОВ "БК "Київрембуд", чим порушено приписи статей 42, 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).
18. Суд першої інстанції вказав, що Північний апеляційний господарський суд у постанові від 15.01.2019 у справі № 910/18031/14 зазначив, що в порушення приписів частини восьмої статті 26 Закону про банкрутство, не отримавши згоди комітету кредиторів на продаж майна боржника частинами, 02.07.2018 арбітражний керуючий Гапоненко Р.І. дав оголошення про проведення призначеного на 30.07.2018 аукціону з продажу частини майна ТОВ "БК "Київрембуд", яке відноситься до складу іпотечного покриття. Крім того, Верховний Суд у постанові 15.05.2019 у справі № 910/18031/14 зазначив, що ліквідатором банкрута не було проведено належної роботи з виявлення всього майна боржника, внаслідок чого ліквідаційна маса банкрута сформована з порушенням вимог статті 42 Закону про банкрутство, при цьому ліквідатором банкрута Гапоненком Р.І. передчасно організовано та проведено аукціон з продажу цілісного майнового комплексу ТОВ "БК "Київрембуд" без дотримання вимоги статей 42, 44 Закону про банкрутство, а також ліквідатором проведено аукціон з продажу частини майна банкрута в порушення норм законодавства, без згоди комітету кредиторів.
19. Беручи до уваги вищенаведені норми законодавства з урахуванням внесених до ЦК України змін щодо застосування строків позовної давності у зв`язку із карантином в Україні та воєнним станом, місцевий господарський суд дійшов висновку, що трирічний строк позовної давності за даним позовом припав на дію введеного в Україні карантину та в подальшому - воєнного стану, а тому строк позовної давності продовжується і, як наслідок, позивачем не пропущений.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
20. Постановою від 31.03.2025 Північний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Гапоненка Р.І. залишено без задоволення, 
рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі №910/18031/14 (910/10741/23) - залишено без змін.
21. Апеляційний господарський суд, проаналізувавши обставини справи, враховуючи сукупність допущених численних порушень під час підготовки, проведення та оформлення результатів аукціону з продажу майна банкрута, погодився із правильністю висновку місцевого господарського суду про наявність підстав для визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 30.07.2018 організатором аукціону - ліквідатором ТОВ "БК "Київрембуд" арбітражним керуючим Гапоненком Р.І. з продажу майна банкрута ТОВ "БК "Київрембуд", оформлених протоколом № 2 від 30.07.2018 про визнання переможця аукціону та визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, укладеного між ТОВ "БК "Київрембуд" та ОСОБА_1 на підставі протоколу № 2 від 30.07.2018 про визнання переможця аукціону.
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ 
22. Гапоненко Р.І. 18.04.2025 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 у справі № 910/18031/14 (910/10741/23).
23. У зв`язку з відпусткою судді Васьковського О.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/18031/14 (910/10741/23) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.06.2025.
24. Ухвалою Верховного Суду від 04.06.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Гапоненко Р.І. , датою проведення судового засідання визначено 08.07.2025.
25. У зв`язку з відпусткою судді Огородніка К.М. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/18031/14 (910/10741/23) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2025.
26. 07.07.2025 від Гапоненка Р.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку зі зміною складу суду та необхідністю розглянути та подати клопотання про відвід новому складу суду.
27. Ухвалою Верховного Суду від 22.07.2025 відкладено розгляд касаційної скарги Гапоненка Р.І. на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 у справі № 910/18031/14 (910/10741/23) до 29.07.2025, 11:45.
29. Від представника Сибаля А.М. в особі представника - адвоката Квіткіна Ю.М. надійшов відзив на касаційну скаргу Гапоненка Р.І. , в якій зазначений представник просив касаційну скаргу Гапоненка Р.І. залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 у справі № 910/18031/14 (910/10741/23) - залишити без змін. 
30. В судове засідання 29.07.2025 з`явилися арбітражний керуючий Сибаль А.М. (в режимі відеконференції) та його уповноважений представник - адвоката Квіткін Ю.М. (в режимі відеоконференції),  Гапоненко Р.І., які надали пояснення по суті доводів і вимог касаційної скарги та заперечень проти них.
31. Верховний Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (29.07.2025) від учасників справи не надійшло інших заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 29.07.2025.
32. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 16.04.2025 № 235/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.04.2025 № 4356-IX, Верховний Суд розглядає справу № 910/18031/14 (910/10741/23) у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Доводи скаржника ( Гапоненка Р.І. )
33. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, а саме:
- статей 116, 118, 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) - застосовано судом без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22;
- статей 256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦЦК України) застосовано судом без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №10/5026/995/2012, у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суд від 11.02.2020 у справі №10/5026/995/2012;
- статей 5, 14 ГПК України та статей 15 і 16 ЦК України застосовано судом без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 924/199/20, від 29.08.2023 справі № 910/5958/20, від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
34. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
35. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
36. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржників, зазначених в пункті 33 описової частини цієї постанови.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги 
37. Предметом розгляду у цій справі є розгляд заявлених позовних вимог про визнання недійсним аукціону щодо продажу майна боржника та укладеного аз його результатами договору купівлі-продажу.
38. Аналізуючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, оцінивши доводи касаційної скарги та позиції інших учасників справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.
39. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
40. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способами захисту суб`єктивних цивільних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.
41. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у частині другій статті 16 ЦК України. Схожий перелік способів захисту прав та інтересів суб`єктів господарювання містить частина друга статті 20 ГК України, положення якої кореспондуються із частиною другою статті 16 ЦК України.
42. Перелік способів захисту порушених прав та інтересів, закріплений у наведених нормах, не є вичерпним. Абзацом дванадцятим частини другої статті 16 ЦК України визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Подібне нормативне регулювання містить абзац дванадцятий частини другої статті 20 ГК України, відповідно до якого права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються також іншими способами, передбаченими законом.
43. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту її права чи інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 143/591/20, від 08, 09, 22 лютого 2022 року у справах № 209/3085/20, у справі № 910/6939/20, у справі № 761/36873/18 та ін.).
44. Якщо обраний позивачем спосіб захисту порушеного права враховує зміст порушеного права, характер його порушення, наслідки, які спричинило порушення, правову мету, якої прагне позивач, обставини, наслідки порушення, такий спосіб захисту відповідає властивості (критерію) належності.
45. Іншою не менш важливою, окрім належності, є така властивість (критерій) способу захисту порушених прав та інтересів, як ефективність можливість за наслідком застосування засобу захисту відновлення, наскільки це можливо, порушених прав та інтересів позивача.
46. Ефективним є спосіб захисту, який забезпечує відновлення порушеного права позивача (спричиняє потрібні результати) без необхідності вчинення інших дій з метою захисту такого права, повторного звернення до суду задля відновлення порушеного права. Тобто спосіб захисту, який виходячи з характеру спірних правовідносин та обставин справи здатен призвести до відновлення порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів (має найбільший ефект у відновленні) (див. постанову Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.11.2023 у справі № 910/12832/21).
47. Поряд з цим, відповідно до частини 2 статті 5 ГПК України  випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
48. Отже, судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18).
49. Рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті та захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду необхідно ще раз звертатися до іншого суду й отримувати ще одне рішення це означає, що обраний спосіб захисту є неефективним.
50. Інакше кажучи, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Саме в такому значенні має розумітися ефективний захист порушених прав особи.
51. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.
52. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
53. За приписами частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
54. Згідно з положеннями статей 2, 4, 5 ГПК України, статей 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Тому задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.
55. Аналіз положень КУзПБ дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який передбачає концентрацію спорів, стороною яких є боржник, у межах справи про банкрутство задля судового контролю в межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів.
56. Так, відповідно до положень статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
57. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Наведена норма кореспондується з пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України, яка визначає справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів.
58. Тобто, з огляду на викладені положення законодавства у межах справи про банкрутство мають розглядатися будь-які спори, стороною яких є боржник, адже наслідком задоволенні заявлених у таких спорах вимог (як правило, майнових) може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника.
59. При цьому, склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України, згідно з положеннями якого у справах позовного провадження учасниками справи є сторони (позивачі та відповідачі) та треті особи. Зокрема, позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу; а відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу (статті 41, 45 ГПК України).
Щодо правової природи торгів з продажу майна боржника стосовно якого здійснюється провадження у справі про банкрутство
60. Згідно із частинами першою, третьою статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
61. За частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.
62. Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, на час розгляду справи урегульовані КУзПБ, що набрав чинності 21.042019 та був введений у дію 21.10.2019.
63. Згідно з абзацом першим пункту 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
64. Реалізація майна боржника здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу, крім майна боржника, оголошення про продаж якого опубліковане до дня введення в дію цього Кодексу. У разі непродажу такого майна його подальша реалізація здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу (абзац другий пункту 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ).
65. Оспорюваний аукціон з продажу майна боржника, результати якого оскаржуються у цій справі, проведений 30.07.2018, тобто у період здійснення регулювання умов та порядку провадження у справі про банкрутство боржника нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 19.01.2013; далі - Закон про банкрутство).
66. Оскільки оголошення про проведення оспорюваного аукціону було опубліковано і аукціон було проведено в період дії Закону про банкрутство, оцінка спірних правовідносин здійснюється із застосуванням положень цього Закону.
67. Згідно із частинами першою, п`ятою, шостою статті 49 Закону про банкрутство продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів. Замовником аукціону є ліквідатор, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Законом. Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону; організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди; організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону.
68. Продаж майна на аукціоні оформлюється договором купівлі-продажу, який укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів (частина перша статті 50 Закону про банкрутство).
69. Згідно зі статтею 650 ЦК України особливості укладення договорів на організованих ринках капіталу, організованих товарних ринках, аукціонах (публічних торгах), конкурсах тощо встановлюються відповідними актами законодавства.
70. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
71. Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
72. Системний аналіз положень наведених норм свідчить, що правова природа реалізації у справі про банкрутство майна боржника на торгах у формі аукціону полягає у продажі цього майна, тобто у забезпеченні переходу прав власності на нього до покупця переможця торгів (аукціону), невід`ємною і завершальною стадією якого є оформлення результатів продажу (аукціону) договором купівлі-продажу, що укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів (аукціону).
73. Передбачені законодавством особливості процесу щодо проведення аукціону розкриваються у регламентованих Законом про банкрутство діях його учасників, спрямованих на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин.
74. Подібна правова природа продажу майна з торгів (аукціону) дає підстави для можливості визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства. 
75. Такий висновок узгоджується з приписами статей 650, 655, частини першої статті 656 ЦК України, які відносять купівлю-продаж на публічних торгах (аукціоні) до договору купівлі-продажу.
76. Отже, торги у формі аукціону у справі про банкрутство за своєю суттю є передбаченою законодавством послідовністю дій (процедур), вчинених учасниками аукціону з метою продажу майна боржника. Процедура проведення аукціону у справі про банкрутство складається з: 
1) передпідготовки проведення аукціону (призначення ліквідатора, отримання згоди заставного кредитора на реалізацію заставного майна, вибір організатора аукціону, оформлення проєкту договору на проведення аукціону), 
2) підготовки до проведення аукціону (укладення договору з організатором аукціону, публікація оголошення, прийняття заяв на участь в аукціоні, внесення гарантійних внесків учасників аукціону),
3) проведення аукціону, 
4) оформлення його результатів.
77. Тобто процедура проведення аукціону на практиці об`єднує в собі, зокрема, етапи:
1) передпідготовки, підготовки, організації та проведення аукціону з продажу майна боржника;
2) оформлення результатів аукціону, який з-поміж іншого передбачає складання протоколу за результатом проведеного аукціону та укладення договору купівлі-продажу майна боржника з подальшою передачею майна переможцю торгів (аукціону).
78. Порушення встановлених законодавством правил, які визначають процедуру підготовки та проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону, є підставою для визнання результатів аукціону недійсними за статтею 55 Закону про банкрутство, що тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу (див. подібні за змістом висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.10.2021 у справі № 922/3059/16, від 29.06.2022 у справі № 23/334-б (910/3657/21), від 06.10.2022 у справі № 911/1902/17).
Щодо кола осіб, які можуть звернутися до суду з вимогами про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу майна боржника
79. За частиною третьою статті 55 Закону про банкрутство результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.
80. Одним із питань, яке належить з`ясувати суду під час вирішення спору про визнання результатів аукціону недійсними, є питання наявності порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.
81. Частиною першою статті 2 Закону про банкрутство визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.
82. Закон про банкрутство не встановлює коло осіб, які вправі вимагати визнання недійсними результатів аукціону, проведеного з порушенням вимог закону.
83. Можливість оскарження особою результатів проведеного в межах справи про банкрутство аукціону та укладеного за його наслідком договору купівлі-продажу майна боржника перебуває в залежності від наявності порушеного права чи інтересу такої особи під час продажу майна боржника. До осіб, які можу звернутися до суду з вимогами про визнання недійсними результатів аукціону з реалізації майна боржника в порядку, визначеному Законом про банкрутство, належать:
1) боржник (зокрема, арбітражний керуючий від імені боржника);
2) кредитори;
3) зареєстровані учасники аукціону;
4) особи, які вважають себе власниками майна, що виставляється на аукціон;
5) уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника;
6) особа, яка не є "зареєстрованим учасником аукціону" і водночас щодо якої організатором торгів не прийнято жодного з рішень, передбачених приписами статті 61 Закону про банкрутство (зокрема, про відмову в допуску заявника до участі в аукціоні), у разі встановлення в судовому порядку обставин здійснення такою особою усіх передбачених цим Законом дій щодо набуття статусу "зареєстрованого учасника аукціону" та вчинення перешкод з боку організатора аукціону для участі такої особи в аукціоні;
7) особи, які не були допущені до участі в аукціоні (за умови попереднього або одночасного оскарження ними рішення організатора аукціону про визначення учасників аукціону та встановлення судом за результатом оскарження порушення статті 61 Закону про банкрутство в частині допуску до участі в аукціоні).
84. При цьому, розпорядник майном/ліквідатор вправі звертатися до господарського суду з вимогами щодо визнання недійсними правочинів, поєднуючи їх з вимогами про стягнення коштів або про витребування майна з володіння відповідача.
85. Водночас розпорядник майна/ліквідатор не має ані власного права, яке стосується правочину боржника чи майна, ані власного інтересу у визнанні правочину недійсним і витребуванні майна (у тому числі похідного). Тому арбітражний керуючий у судовому процесі діє як законний процесуальний представник боржника. При цьому за аналогією закону слід застосовувати відповідні положення статей 55, 57 ГПК України.
86. Так, у разі відкриття провадження за таким позовом боржник набуває статусу позивача, але зменшення розміру позовних вимог, зміна предмета або підстави позову, укладення мирової угоди, відмова від апеляційної або касаційної скарги можлива лише за письмовою згодою розпорядника майна; якщо боржник не підтримує заявлених позовних вимог, то це не є підставою для залишення подання без розгляду; відмова боржника від позову, подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє розпорядника майна права підтримувати позов і вимагати розгляду справи по суті
Щодо належного способу захисту порушених прав боржника під час проведення аукціону
87. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.
88. У процедурі банкрутства майно боржника вибуває з володіння власника (органу управління боржником) в момент введення ліквідаційної процедури та з призначенням ліквідатора до нього переходять права органу управління боржником. 
89. Отже, вибуття майна з володіння власника відбувається не за його волевиявленням, а в силу прямої вказівки спеціального закону. Обмежуючи таким чином права власника на володіння майном, законодавець одночасно зобов`язує ліквідатора діяти добросовісно, розсудливо, обґрунтовано, у межах та у спосіб що передбачені Конституцією України та законодавством про банкрутство.
90. Встановлення судом недійсності аукціону з продажу майна боржника у ліквідаційній процедурі та правочину, укладеного за наслідками такого аукціону, очевидно підтверджує вихід ліквідатора за межі принципів добросовісності і законності та означає порушення ним тих повноважень розумного власника, якими наділив його законодавець в момент введення ліквідаційної процедури.
91. У правовідносинах з повернення відчуженого майна на аукціоні у справі про банкрутство відновлення порушеного права позивача здійснюється у різні способи, зокрема:
- якщо за результатом проведення аукціону у справі про банкрутство майно боржника перебуває у власності боржника, то ефективним способом захисту порушеного права особи, яка вправі оскаржувати результати аукціону, є пред`явлення позову про визнання недійсними результатів аукціону;
- якщо за результатами аукціону з переможцем укладено договір купівлі-продажу то ефективним способом захисту порушеного права особи, яка вправі оскаржувати результати аукціону, є пред`явлення позову про визнання недійсними результатів аукціону й укладеного з переможцем аукціону договору купівлі-продажу майна боржника та застосування реституції (у випадку повернення майна, що перебуває у власності переможця аукціону);
- якщо за результатом проведення аукціону у справі про банкрутство відчужено майно, яке належить іншій особі на праві власності, відновлення порушеного права власника проданого майна здійснюється шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387, 388 ЦК України.
92. Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19, і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї у цій справі.
Щодо розгляду касаційної скарги по суті
93. За змістом оскаржуваних судових рішень вбачається, що суди попередніх інстанцій, надаючи оцінку доводам позивача та запереченням інших учасників справи, задовольняючи позов, виходили виключно з того, що під час розгляду клопотання зборів комітету кредиторів про припинення повноважень ліквідатора ТОВ "БК "Київрембуд" Гапоненка Р.І. і його заміни у справі № 910/18031/14, суди під час розгляду зазначеного клопотання встановили наявність у діях арбітражного керуючого порушень під час проведення ним аукціону з продажу майна боржника.
94. Разом з тим, за змістом оскаржуваних у цій справі судових рішень не вбачається, що суди, з огляду на строк, який минув між датою проведення аукціону та розглядом заяви позовної заяви у цій справі, дослідили чи перебуває таке спірне нерухоме майно у учасника аукціону, а відтак, чи є Бондаренко. А.І. належним відповідачем.
95. Також суди попередніх інстанцій не врахували, що арбітражний керуючий Гапоненко Р.І. був замовником спірного аукціону, однак не встановили особу організатора спірного аукціону та не залучили зазначену особу ні в якості співвідповідача, ні в якості третьої особи.
96. З огляду на відсутність дослідження правильності визначення позивачем суб`єктного складу сторін у справі, суди дійшли передчасного висновку про правильність обраного позивачем способу захисту порушених прав. 
97. Крім того, суди попередніх інстанцій не надали оцінки тому, що заявником, разом із вимогами про визнання аукціону та укладеного за його наслідками правочину недійсними, не було заявлено вимоги щодо наслідків задоволення таких позовних вимог. 
98. З огляду на зазначене, суди також не дослідили наслідки, які можуть настати для набувача, чи був такий набувач добросовісним і чи відповідатиме задоволення заявлених позовних вимог пропорційності втручання у мирне володіння майном.
99. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право особи на законне та обґрунтоване судове рішення.
100. Верховний Суд звертає увагу на необхідності застосування принципу рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами, який вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 31 постанови Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 910/20010/20).
101. Згідно з положеннями статті 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
102. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на оцінці наданих учасниками справи доказів в підтвердження своїх вимог або заперечень, та на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.
103. Верховний Суд звертає увагу на те, що хоча поняття "обґрунтованого" рішення не можна тлумачити як таке, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент учасників справи, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення, проте суд у будь-якому випадку, навіть без відображення окремих аргументів у своєму рішенні (якщо він вважає їх такими, що не впливають на правильне рішення спору або не відносяться до суті справи), повинен, під час розгляду справи, надати оцінку всім аргументам учасників справи в силу імперативних приписів статті 236 ГПК України, особливо тим, оцінка яких є необхідною для правильного вирішення спору.
104. В силу положень статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї . Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
105. Метою апеляційного перегляду справи є перевірка правильності й законності рішення суду першої інстанції, а способом досягнення цієї мети - розгляд справи повторно. Близька за змістом правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 904/3526/20, від 09.02.2022 у справі № 17/169-07.
106. Законодавець у статті 282 ГПК України закріпив, що постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням: 
а) встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; 
б) доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; 
в) мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу; 
г) чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.
107. Отже, апеляційний господарський суд наділений правом самостійно здійснити оцінку та аналіз наявних у матеріалах справи доказів, а також перевірити законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
108. Таким чином, відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суд повинен у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.
109. Разом з тим, оскаржувані у цій справі судові рішення зазначеним вище вимогам не відповідають оскільки за змістом оскаржуваних постанов не вбачається всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи відповідає, з огляду на тривалий строк не оскарження результатів аукціону, заявлений позивачем суб`єктний склад заявленим позовним вимогам, чи правильно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, чи не порушить задоволення позовних вимог у цій справі право на "мирне володіння майном" в розумінні судової практики ЄСПЛ. 
110. Таким чином, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду.
Висновки щодо застосування норми права
111. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
112. Згідно пунктом 1 та пунктом 2 частини третьої статті 310 ГПК України, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
113. З урахуванням викладеного, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги Гапоненка Р.І. , та скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.
114. Під час нового розгляду справи, місцевому господарському суду слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, прав і обов`язків сторін, надати належну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, перевірити доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку, і, в залежності від встановленого, вирішити спір відповідно до закону.
Щодо судових витрат
115. Розподіл судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України, не здійснюється, адже суд не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує оскаржувані судові рішення та передає справу на новий розгляд до місцевого суду, тому за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу цього судового збору.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 308, 310, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Гапоненка Романа Івановича задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 у справі № 910/18031/14 (910/10741/23) - скасувати.
3. Справу № 910/18031/14 (910/10741/23) направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          В.В. Білоус

                                                                                          О.В. Васьковський