ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року 
м. Київ
cправа №  915/1243/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бакуліна С.В. - головуючий,  Кібенко О.Р., Студенець В.І.,
за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
представників учасників справи:
позивача -  не з`явились, 
відповідача  -  Стахорської О.І.,
третьої особи на стороні позивача - не з`явились,
третьої особи на стороні відповідача - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ЕКСПОРТ ЛОГІСТИК"
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 (головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді: Принцевська Н.М., Аленін О.Ю.) та рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2024 (суддя Мавродієва М.В.)
у справі №915/1243/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-САН"
до    Акціонерного товариства "Миколаївобленерго",
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ЕКСПОРТ ЛОГІСТИК",
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,
про зобов`язання погодити проєктно-кошторисну документацію на лінійну частину приєднання,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-САН"  (далі також - ТОВ "ГЛОБАЛ-САН") звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (далі також - АТ "Миколаївобленерго") про зобов`язання погодити робочий проєкт 5445.01.06.2022 "Будівництво КЛ-35 кВ від І с.ш. РУ-35 кВ ПС "Доманівка" до КРПЗ 35 кВ "СЕС" для зовнішнього підключення комплексу будівель і споруд фотоелектричної станції (к/н 4822755000:08:000:0084) та "Реконструкція ПС 150/35/10 кВ "Доманівка" за межами с. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області.
2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що повернувши проєктну документацію за договором про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу з проектуванням лінійної частини приєднання замовником без погодження з надуманих та необґрунтованих підстав, відповідач порушив вимоги законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії, а саме: 
- пункт 1 частини третьої статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії"; 
- підпункт 26 пункту 2.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 27.12.2017 №1470; 
- пункти 4.6.8, 4.6.10 глави 4.6 розділу IV Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), від 14.03.2018 №310 (далі  - Кодекс систем розподілу), що в свою чергу призвело до невиконання цього договору та порушення прав і законних інтересів позивача.
3.          Заперечення  відповідача мотивовані тим, що: 
(1) він не може погодити робочий проєкт з існуючими технічними рішеннями, оскільки видані технічні умови в частині визначення точки приєднання не відповідають пункту 4.1.18 Кодексу систем розподілу, так як згідно з цією нормою точка приєднання електроустановок замовника має бути розташована на межі земельної ділянки замовника або, за згодою замовника, на території цієї земельної ділянки; 
(2) точка приєднання електроустановок замовника зазначається в договорі про приєднання; 
(3) для створення можливості приєднання електроустановок позивача відповідно до завдання на проєктування та виконання проєктування лінійної частини приєднання електроустановки із замовленою потужністю, яка має бути розташована на межі земельної ділянки замовника або, за згодою замовника, на території цієї земельної ділянки та виконання проєктування комірки в РУ-35кВ ПС 150/35/10кВ "Доманівка" для живлення РП-35кВ позивача з замовленою потужністю 800 кВт, робочий проєкт потребує доопрацювання та погодження, враховуючи зміни, запропоновані відповідачем, у контексті акта позапланової невиїзної перевірки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.07.2023 №309.
Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
4.          05.08.2021 з метою приєднання електроустановок сонячної електростанції за адресою: Доманівська селищна рада Доманівського району Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0084, позивач звернувся до відповідача із заявою про приєднання електроустановок певної потужності до типового договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу з проєктуванням лінійної частини приєднання замовником, ступінь напруги в точці приєднання 35 кВ, потужність 800 кВт, ІІІ категорія надійності електропостачання.
5.          05.08.2021 між позивачем як замовником та відповідачем як виконавцем укладено договір про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу з проєктуванням лінійної частини приєднання замовником згідно з ТУ 000288 060821 2 14 11 3 000000 1.
6.          06.08.2021 позивачу було надано ТУ нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок ТУ 000288 060821 2 14 11 3 000000 1, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером 4822755000:08:000:0084 на території Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області.
7.          Відповідно до укладеного з позивачем договору на розробку проєктно-кошторисної документації Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ЕКСПОРТ ЛОГІСТИК" (далі також - ТОВ "ІМЕКСЛОГІСТИК") листом від 04.01.2023 надано відповідачу для погодження робочий проєкт "Будівництво КЛ-35 кВ від І с.ш. РУ-35 кВ ПС "Доманівка" до КРПЗ 35 кВ СЕС ТОВ "ГЛОБАЛ-САН" для зовнішнього підключення комплексу будівель і споруд фотоелектричної станції (кадастровий №4822755000:08:000:0084) та "Реконструкція ПС 150/35/10 кВ "Доманівка" за межами с. Доманівка, Вознесенського району, Миколаївської області".
8.          Відповідач листом від 17.01.2023 повідомив ТОВ "ІМЕКСЛОГІСТИК" про необхідність виправлення недоліків та внесення відповідних змін до вказаного робочого проєкту.
9.          ТОВ "ІМЕКСЛОГІСТИК" листом від 02.05.2023 надало відповідачу для погодження доопрацьований робочий проєкт "Будівництво КЛ-35 кВ від І с.ш. РУ-35 кВ ПС "Доманівка" до КРПЗ 35 кВ СЕС ТОВ "ГЛОБАЛ-САН" для зовнішнього підключення комплексу будівель і споруд фотоелектричної станції (кадастровий №4822755000:08:000:0084)" та "Реконструкція ПС 150/35/10 кВ "Доманівка" за межами с. Доманівка, Вознесенського району, Миколаївської області" з виправленими недоліками та внесеними відповідними змінами.
10.          Відповідач листом від 23.05.2023 надав зауваження до доопрацьованого робочого проєкту "Будівництво КЛ-35 кВ від І с.ш. РУ-35 кВ ПС "Доманівка" до КРПЗ 35 кВ СЕС ТОВ "ГЛОБАЛ-САН" для зовнішнього підключення комплексу будівель і споруд фотоелектричної станції (кадастровий №4822755000:08:000:0084)" та "Реконструкція ПС 150/35/10 кВ "Доманівка" за межами с. Доманівка, Вознесенського району, Миколаївської області.
11.          02.06.2023 позивач звернувся до НКРЕКП зі скаргою з питань порушення відповідачем як оператором системи розподілу строків та порядку погодження замовнику проєктної документації на лінійну частину приєднання.
12.          На підставі акта позапланової невиїзної перевірки від 14.07.2023 №309 НКРЕКП, винесла постанову від 14.08.2023 №1479 "Про накладання штрафу на АТ "Миколаївобленерго" за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення ліцензійних умов з розподілу електричної енергії", в якій постановила накласти на відповідача штраф у розмірі 85 000 грн за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушення ліцензійних умов з розподілу електричної енергії, в тому числі пункту 4.6.10 Кодексу систем розподілу, згідно з яким під час повторного погодження проєктно-кошторисної документації не дозволяється висувати зауваження, якщо вони не стосуються внесених змін до проєктної документації або не усунення раніше наданих зауважень.
13.          В акті позапланової невиїзної перевірки від 14.07.2023 №309 НКРЕКП зазначила, що розділом І "Вимоги до електроустановок Замовника" ТУ000288 060821 2 14 11 3 000000 1 визначено: "На території СЕС побудувати РП-35 кВ для групи приєднань СЕС, ввідну та лінійні комірки якого укомплектувати вакуумними або елегазовими вимикачами з МП захистами.".
14.          Також в акті встановлено, що пунктом 6 технічних умов ТУ 000288 060821 2 14 11 3 000000 1 визначено перелік групи приєднань, а саме: ТОВ "Максісан", ТОВ "Сан Еко Ленд", ТОВ "Гудсолар", ТОВ "Санкрафт", ТОВ "Кліп Енерджи Плюс", ТОВ "Сан-Ентерпрайз", ТОВ "Доманівка-Інвест", ТОВ "Південь-Генерація".
15.          Згідно з пунктом 6 Технічних умов, наданих позивачу "Точка приєднання: на болтових з`єднаннях кабельних або повітряних ліній живлення в РУ-35 кВ РП замовника (для групи приєднань ТОВ "Південь-Генерація", ТОВ "Гудсолар", ТОВ "Доманівка-Інвест", ТОВ "Санкрафт", ТОВ "Максісан", ТОВ "Сан-Ентерпрайз", ТОВ "Клін Енерджи Плюс", ТОВ "Сан Еко Ленд"), розташованого на території замовника". Тобто, точка приєднання вказана на болтових з`єднаннях кабельних або повітряних ліній живлення в РУ-35 кВ РП замовника, розташованого на території замовника. 
16.          У технічних умовах нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок, наданих для кожного з інших замовників, а саме: ТОВ "Південь-Генерація", ТОВ "Гудсолар", ТОВ "Доманівка-Інвест", ТОВ "Санкрафт", ТОВ "Максісан", ТОВ "Сан-Ентерпрайз", ТОВ "Клін Енерджи Плюс", ТОВ "Сан Еко Ленд", ТОВ "Доманівка-Енерджи", ТОВ "Доманівка-Сан", точка приєднання також вказана на болтових з`єднаннях кабельних або повітряних ліній живлення в РУ-35 кВ РП замовника (для групи приєднань ТОВ "Максісан", ТОВ "Глобал-Сан", ТОВ "Гудсолар", ТОВ "Санкрафт", ТОВ "Клін Енерджи Плюс", ТОВ "Сан-Ентерпрайз", ТОВ "Доманівка-Інвест", ТОВ "Сан Еко-Ленд", ТОВ "Доманівка-Енерджи", ТОВ "Доманівка-Сан"), розташованого на території замовника.
17.          Відповідач надав кожному з таких замовників  технічні умови нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок із замовленою потужністю 800 кВт в точці приєднання 35 кВ, розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами на території Доманівської селищної ради, Доманівського району, Миколаївської області, а саме: для ТОВ "Південь-Генерація" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0093, для ТОВ "Гудсолар" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0085, для ТОВ "Доманівка-Інвест" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0094, для ТОВ "Санкрафт" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0091, для ТОВ "Максісан" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0086, для ТОВ "Сан-Ентерпрайз" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0095, для ТОВ "Клін Енерджи Плюс" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0083, для ТОВ "Сан Еко Ленд" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0092.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
18.          Господарський суд Миколаївської області рішенням від 11.09.2024 у справі №915/1243/23, яке Південно-західний апеляційний господарський суд залишив без змін постановою від 15.04.2025, в задоволені позову відмовив.
19.          Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив, зокрема, з того, що кожен замовник замовив потужність 800 кВт з напругою в точці приєднання 35 кВ для окремої земельної ділянки, що, в свою чергу, передбачає проєктування та будівництво для кожного окремої лінійної частини. Отже, надана позивачем на погодження проєктно-кошторисна документація передбачає приєднання до його електричних мереж інших замовників, що не відповідає наданим технічним вимогам, наведеним у технічних умовах для кожного замовника, та не передбачено діючим законодавством у сфері електроенергетики (не передбачено приєднання електроустановок замовників (виробників електричної енергії) до внутрішніх мереж виробника).
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування. Доводи інших учасників справи 
20.          ТОВ "ІМЕКСЛОГІСТИК" звернулось  до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2024 у справі №915/1243/23 і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 
21.          Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник за текстом касаційної скарги в новій редакції посилається на пункти 3 та 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК), зазначаючи:
- про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 4.1.7 глави 4.1 розділу IV Кодексу систем розподілу у взаємозв`язку із пунктом 4.1.18 тієї ж глави та загальними засадами добросовісності (статті 3, 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), у специфічних правовідносинах, що виникають при груповому приєднанні до електричних мереж, коли декілька виробників електричної енергії спільно будують та використовують об`єкт інфраструктури (розподільчий пункт) для видачі своєї потужності в мережу Оператора системи розподілу (далі - ОСР), зокрема з таких питань:
(1) чи є спільно збудований та належний на праві спільної часткової власності групі виробників розподільчий пункт (РП) "внутрішньою мережею" одного з цих виробників у розумінні п. 4.1.7 Кодексу системи розподілу?
(2) яким чином має застосовуватися норма п. 4.1.18 Кодексу системи розподілу про розташування точки приєднання на межі земельної ділянки замовника у випадку, коли замовником виступає група осіб, точка приєднання розташована на земельній ділянці, що перебуває у їхній спільній власності, а самі технічні умови, видані ОСР, прямо передбачають створення "групи приєднань" через такий спільний об`єкт? 
(3) чи є правомірною відмова ОСР погодити проєктну документацію з мотивів її невідповідності законодавству (нібито через приєднання до "внутрішніх мереж"), якщо такий проєкт повністю відповідає виданим самим ОСР технічним умовам, які є невід`ємною частиною договору про приєднання і прямо передбачали груповий характер приєднання?;
-       суди не дослідили зібрані у справі докази та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 1 частини третьої    статті 310 ГПК, що кореспондується з пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК).
22.          Доводи скаржника (третьої особи на стороні позивача) зводяться до того, що:
(1) у відповідача не було законних та обґрунтованих підстав для повернення  позивачу без погодження проєктно-кошторисної документації на лінійну частину приєднання, адже останній виправив усі зауваження, які були висунуті відповідачем раніше. Факт висування нових зауважень, які не стосуються внесених змін або неусунених раніше зауважень,  під час повторного погодження проєктно-кошторисної документації свідчить про порушення вимог пункту 4.6.10 глави 4.6 розділу IV Кодексу системи розподілу;
(2) висновки суду першої інстанції про відсутність у позивача законних підстав для погодження робочого проєкту з огляду на те, що надана ним на погодження проєктно-кошторисна документація виготовлена на підставі технічних умов, пункт 6 яких щодо точки приєднання не відповідає вимогам пункту 4.1.18 Кодексу системи розподілу (передбачає приєднання до внутрішніх мереж виробника електричної енергії  електроустановок інших замовників (виробників електричної енергії), є необґрунтованими та незаконними;
(3) точка приєднання - будівля РП-35 кВ (КРПЗ-35) не є внутрішніми мережами виробника ТОВ "ГЛОБАЛ-САН", а на праві спільної часткової власності належить всім 11 товариствам, які входять до групи приєднань СЕС "Доманівка", та розташована за згодою всіх замовників - 11 товариств групи приєднання СЕС "Доманівка" на території земельної ділянки з кадастровим номером 4822755100:08:000:0047;
(4) позиція суду стосовно того, що технічні умови нестандартного приєднання були видані на комплекс будівель та споруд фотоелектростанції, які повинні бути розташовані та приєднані на земельній ділянці з кадастровим номером 4822755000:08:000:0084, а не 4822755100:08:000:0047, є безпідставною та необґрунтованою з огляду на вимоги статті 120 Земельного кодексу України, відповідно до якої земельна ділянка з кадастровим номером 4822755100:08:000:0047 створена в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 4822755000:08:000:0084;
(5) надані відповідачем позивачу технічні умови з огляду на те, що вони (їх пункти 6 та 9) визначають точку приєднання та прогнозовані межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності відповідно: на болтових з`єднаннях кабельних або повітряних ліній живлення в РУ-35 кВ РП замовника (для групи приєднань), відповідають пункту 4.1.18 Кодексу систем розподілу;
(6) робочий проєкт передбачає приєднання 11 замовників до електричних мереж, які належать їм на праві спільної часткової власності, що не суперечить наданим технічним вимогам, наведеним у технічних умовах для кожного замовника;
(7) виснуючи про те, що технічні умови втратили чинність, суд першої інстанції виходив з недопустимих доказів, а саме таблички, яка зазначена в додаткових поясненнях НКРЕКП, якій суд не надав належної оцінки, зокрема в аспекті того, що вказані в табличці номер технічних умов та дата їх видачі є невірними. Крім цього суд залишив поза увагою, що відповідно до абзацу 17 пункт 4.3.3 глави 4.3 розділу IV Кодексу систем розподілу технічні умови та технічне завдання на проєктування є чинними до завершення будівництва, реконструкції та/або технічного переоснащення електроустановок зовнішнього інженерного забезпечення та об`єкта замовника відповідно до договору про приєднання;
(8) посилаючись на акт позапланової невиїзної перевірки НКРЕКП, зокрема, на зазначення в ньому про те, що чинними нормами законодавства не передбачено приєднання електроустановок замовників (виробників електричної енергії) до внутрішніх мереж виробника, суд необґрунтовано вважав, що цей акт позапланової невиїзної перевірки є обов`язковим до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг;
(9) суд не дослідив зібрані у справі докази, а саме Технічний висновок спеціаліста - інженера-проєктувальника 1 категорії Ткаченка Ю.М. від 30.07.2024 за вих. №2 щодо наявності в АТ "Миколаївобленерго" всіх законних підстав для погодження робочого проєкту; 
(10) суд апеляційної інстанції не перевірив законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги  позивача, та не дослідив докази, що стосуються фактів, на які посилався позивач, а обмежився мотивуванням, яке повністю дублює рішення суду першої інстанції.
23.          АТ "Миколаївобленерго" подало відповідь на касаційну скаргу, в якій просить залишити її без задоволення, оскаржувані рішення судів - без змін.
24.          За твердженнями відповідача:
(1) визначена в технічних умовах, наданих як позивачу, так й іншим замовникам, точка приєднання на болтових з`єднаннях кабельних або повітряних ліній живлення в РУ-35 кВ РП замовника, розташованого на території замовника, відповідає вимогам пункту 4.1.18 Кодексу систем розподілу;
(2) при цьому позивач надав проектні рішення, які передбачають підключення до внутрішніх мереж виробника електричної енергії інших виробників. Проте, в силу пункту 4.1.7 Кодексу систем розподілу, приєднання електроустановок виробників електричної енергії до мереж виробника, не передбачених цим Кодексом, заборонено;
(3) в силу приписів частини сьомої статті 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" технічні умови від 06.08.2021 втратили чинність 06.08.2023, що підтвердили під час розгляду справи представники НКРЕКП, які також наголошували, що виконання будь-яких робіт (реалізація проєкту) після спливу строку дії технічних умов не передбачено;
(4) 28.11.2024  позивач та відповідач уклали додаткову угоду до договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу з проєктуванням лінійної частини приєднання замовником, згідно з якою дійшли взаємної згоди про розірвання цього договору, починаючи з 28.11.2024, що свідчить про фактичне вирішене питання, яке є предметом спору в цій справі;
(5) на теперішній час згідно із заявою про приєднання електроустановок певної потужності до Типового договору від 01.04.2025 позивачу надано нові технічні умови нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок. На виконання умов зазначеного договору позивач розробив та погодив проектно-кошторисну документацію на будівництво електричних мереж.
Позиція Верховного Суду
25.          Відповідно до частини першої статті 300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
26.          При цьому сам скаржник у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначає підстави, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК (що визначив сам скаржник у цій справі), покладається на скаржника.
27.          Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства, закріплених у частини третій статті 2 ГПК, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
28.          Касаційне провадження у цій справі Верховний Суд відкрив на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК, за змістом якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у  випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
29.          Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
30.          Верховний Суд вже неодноразово зазначав, що при касаційному оскарженні судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК, крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити, зокрема, зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи. 
Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №908/2287/17 та постановах Верховного Суду від 23.05.2023 у справі №910/10442/21, від 30.05.2023 у справі №918/707/22, від 24.07.2024 у справі №912/1863/23, від 08.08.2024 у справі №906/446/23, від 08.08.2024 у справі №906/497/23,  від 10.12.2024 у справі №904/5475/23, від 04.02.2025 у справі №909/996/22.
31.          У разі подання касаційної скарги на підставі вказаного пункту, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи (постанови Верховного Суду від 30.05.2023 у справі №918/707/22, від 12.09.2023 у справі №916/1828/22, 19.03.2024 у справі №910/6141/22, від 08.08.2024 у справі №906/446/23, від 08.08.2024 у справі №906/497/23, від 04.02.2025 у справі №909/996/22).
32.          Тобто, в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини статті 287 ГПК, окрім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи та наведені скаржником обґрунтування, в чому саме полягає неправильне застосування норми матеріального права чи порушення норми процесуального права, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду (у чому саме полягає помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні відповідних норм права та як саме ці норми мають бути застосовані у спірних правовідносинах).
33.          Як зазначалось, обґрунтовуючи визначену підставу касаційного оскарження (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК), скаржник (третя особа на стороні позивача) стверджує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 4.1.7 глави 4.1 розділу IV Кодексу систем розподілу у взаємозв`язку із пунктом 4.1.18 тієї ж глави та загальними засадами добросовісності (статті 3, 13 ЦК) у специфічних правовідносинах, що виникають при груповому приєднанні до електричних мереж, коли декілька виробників електричної енергії спільно будують та використовують об`єкт інфраструктури (розподільчий пункт) для видачі своєї потужності в мережу ОСР.
34.          Зокрема, скаржник (третя особа на стороні позивача) вважає, що відсутній висновок Верховного Суду  з таких правових питань:
(1) чи є спільно збудований та належний на праві спільної часткової власності групі виробників розподільчий пункт (РП) "внутрішньою мережею" одного з цих виробників у розумінні пункту 4.1.7 Кодексу систем розподілу?
(2) яким чином має застосовуватися норма пункту 4.1.18 Кодексу систем розподілу про розташування точки приєднання на межі земельної ділянки замовника у випадку, коли замовником виступає група осіб, точка приєднання розташована на земельній ділянці, що перебуває у їхній спільній власності, а самі технічні умови, видані ОСР, прямо передбачають створення "групи приєднань" через такий спільний об`єкт? 
(3) чи є правомірною відмова ОСР погодити проєктну документацію з мотивів її невідповідності законодавству (нібито через приєднання до "внутрішніх мереж"), якщо такий проєкт повністю відповідає виданим самим ОСР технічним умовам, які є невід`ємною частиною договору про приєднання і прямо передбачали груповий характер приєднання?
35.          У контексті цих питань та визначеної скаржником (третьою особою на стороні позивача) підстави касаційного оскарження Суд зазначає таке.
36.          Предметом спору в цій справі є встановлення наявності або відсутності підстав для зобов`язання  відповідачем в судовому порядку погодити наданий позивачем робочий проєкт 5445.01.06.2022 "Будівництво КЛ-35 кВ від І с.ш. РУ-35 кВ ПС "Доманівка" до КРПЗ 35 кВ "СЕС" для зовнішнього підключення комплексу будівель і споруд фотоелектричної станції (к/н 4822755000:08:000:0084) та "Реконструкція ПС 150/35/10 кВ "Доманівка" за межами с. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області.
37.          Цей спір щодо погодження проєктно-кошторисної документації виник у межах правовідносин щодо нестандартного приєднання до електричних мереж  системи розподілу, які врегульовані Кодексом систем розподілу, який визначає вимоги та правила, які регулюють взаємовідносини ОСР, оператора системи передачі (далі - ОСП), користувачів системи розподілу (далі - користувачі) та замовників послуг з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок (пункт 1.1).
38.          Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Кодексу систем розподілу терміни в цьому Кодексі вживаються в таких значеннях:
- договір про приєднання до електричних мереж (договір про приєднання) - домовленість сторін, яка визначає зміст та регулює правовідносини між сторонами щодо приєднання електроустановок замовника до електричних мереж ОСР, ОМСР або іншого власника електричних мереж (основного споживача);
- замовник послуги з приєднання (замовник) - фізична або юридична особа, яка письмово або іншим способом, визначеним цим Кодексом, повідомила ОСР про намір приєднати до електричних мереж новозбудовані електроустановки або змінити технічні параметри діючих електроустановок внаслідок реконструкції чи технічного переоснащення;
- місце приєднання (точка приєднання) електроустановки - існуюча або запроектована межа балансової належності електроустановок споживача або замовника, розташована на межі земельної ділянки замовника або, за згодою замовника, на території цієї земельної ділянки;
- нестандартне приєднання - приєднання електроустановки замовника до електричних мереж оператора системи розподілу за умови перевищення числових значень стандартного приєднання, приєднання до електричних мереж суб`єкта господарювання, який не є ОСР, власника електричних мереж, який не є споживачем електричної енергії (крім ОСР), приєднання до електричних мереж нежитлових (вбудованих) приміщень та в інших випадках, визначених цим Кодексом.
39.          Порядок приєднання до систем розподілу врегулюваний розділом ІV  Кодексу систем розподілу.
40.          Зокрема, пункт 4.1.2  цього розділу передбачає, що послуга з нестандартного приєднання надається на підставі типового договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу "під ключ" або з проєктуванням лінійної частини приєднання замовником, який є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК за відповідною типовою формою, наведеною в додатку 2 до цього Кодексу, крім приєднання згідно з пунктами 4.1.11.1 та 4.1.11.2 глави 4.1 цього розділу.
41.          Відповідно до пункту 4.3.4 Кодексу систем розподілу послуга з нестандартного приєднання з проєктуванням замовником лінійної частини приєднання надається ОСР, якщо проєктування електричних мереж лінійної частини приєднання за рішенням замовника виконується обраним ним виконавцем проєктних робіт.
42.          Згідно з пунктом 4.3.1 глави 4.3 розділу IV Кодексу систем розподілу ОСР надає послугу з нестандартного приєднання "під ключ" або нестандартного приєднання з проєктуванням лінійної частини приєднання замовником відповідно до умов договору про нестандартне приєднання, невід`ємним додатком до якого є технічні умови, що викладаються за формою, наведеною в додатку 8 до цього Кодексу.
43.          Відповідно до пункту 4.3.5 глави 4.3 розділу IV Кодексу систем розподілу комплекс робіт, що виконується ОСР з нестандартного приєднання з проєктуванням замовником лінійної частини приєднання, відповідає стандартному приєднанню та виконується за тією ж процедурою з урахуванням наступного:
1) проєктування лінійної частини приєднання вилучається з обсягу робіт, що виконуються ОСР;
2) замовник розробляє, узгоджує з ОСР та іншими заінтересованими сторонами проєктну документацію на будівництво електричних мереж лінійної частини приєднання та передає її ОСР у 4 примірниках для виконання ним зобов`язань за договором про приєднання до електричних мереж;
3) замовник здійснює заходи щодо відведення на користь ОСР земельних ділянок для розміщення відповідних об`єктів електроенергетики.
44.          Послуга з приєднання, у тому числі до електричних мереж суб`єкта господарювання, має надаватися з дотриманням вимог нормативно-правових актів, зокрема щодо обмежень підключення до власних потреб підстанцій або електростанцій (пункт 4.1.7 глави 4.1 розділу IV Кодексу систем розподілу).
45.          Відповідно до пункту 4.1.18 глави 4.1 розділу IV Кодексу систем розподілу точка приєднання електроустановок замовника має бути розташована на межі земельної ділянки замовника або, за згодою замовника, на території цієї земельної ділянки. Точка приєднання електроустановок замовника зазначається в договорі про приєднання.
46.          За змістом наведених норм Кодексу системи розподілу необхідною умовою для реалізації замовником свого права на приєднання його електроустановки до електричних мереж ОСР шляхом укладення відповідного договору про нестандартне приєднання до електричних мереж ОСР з проєктуванням лінійної частини приєднання замовником є дотримання вимог нормативно-правових актів, у тому числі розділу IV цього Кодексу, який, серед іншого, містить вимоги щодо розташування точки приєднання електроустановок замовника.
47.          Водночас Суд відзначає, що Кодекс систем розподілу, зокрема пункти 4.1.7, 4.1.18 глави 4.1 розділу IV Кодексу систем розподілу, щодо застосування яких скаржник (третя особа на стороні позивача) заявляє про відсутність висновку Верховного Суду, не визначає, що замовником може виступати група осіб, які спільно збудували розподільчий пункт та яким він, як і земельна ділянка, на якій розташована точка приєднання, належить на праві спільної сумісної власності. Цей Кодекс також не містить таких понять як "внутрішня мережа" замовника, "група виробників" та навіть "група приєднань", а також не визначає пряме врегулювання специфічних, як вказує скаржник, правовідносин, що виникають при груповому приєднанні до електричних мереж, коли декілька виробників електричної енергії спільно будують та використовують об`єкт інфраструктури (розподільчий пункт) для видачі своєї потужності в мережу ОСР.
48.          Наведене виключає можливість формування висновків щодо застосування пункту 4.1.7 глави 4.1 розділу IV Кодексу систем розподілу у взаємозв`язку із пунктом 4.1.18 тієї ж глави та загальними засадами добросовісності (статті 3, 13 ЦК) у контексті поставлених скаржником перед Верховним Судом питань,  зокрема з огляду на те, що положення пункту 3 частини другої статті 287 ГПК спрямовані на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору, в той час як визначені скаржником норми Кодексу систем розподілу жодним чином не врегульовують специфічні правовідносини, про які він зазначає, а в аспекті спірних у цій справі правовідносин, які склались саме між позивачем та відповідачем, не доводить їх неправильне застосування судами попередніх інстанцій.
49.          У контексті зазначеного Суд звертає увагу, що на відміну від повноважень законодавчої гілки влади, до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для всіх життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права (постанова Великої Палати Верховного суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц).
50.          Формування Верховним Судом висновку щодо застосування певних норм права має стосуватися спірних конкретних правовідносин, ураховуючи як положення чинного законодавства, так і встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи, та не може здійснюватися поза визначеними статтею 300 ГПК межами розгляду справи судом касаційної інстанції.
51.          Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень судів, ні суд першої, ні суд апеляційної інстанцій не встановлювали обставин, зокрема, стосовно того, що змовником у цьому випадку виступає група осіб, які спільно збудували розподільчий пункт та яким він, як і земельна ділянка, на якій розташована точка приєднання, належить на праві спільної сумісної власності.
52.          Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким подився апеляційний суд, виходив з установлених у межах спірних правовідносинах (між позивачем та відповідачем) обставин, які узагальнено зводяться до того, що саме позивач, який стверджує про порушення його права та інтересів неправомірним непогодженням саме його проектної документації, виступає замовником в розумінні Кодексу системи розподілу, адже саме позивач: 
- з метою приєднання електроустановок сонячної електростанції за адресою: Доманівська селищна рада Доманівського району Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0084, звернувся до відповідача із заявою про приєднання електроустановок певної потужності до типового договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу з проєктуванням лінійної частини приєднання замовником, ступінь напруги в точці приєднання 35 кВ, потужність 800 кВт, ІІІ категорія надійності електропостачання; 
- уклав з відповідачем договір про нестандартне приєднання до електричних мереж ОСР з проєктуванням лінійної частини приєднання замовником згідно ТУ 000288 060821 2 14 11 3 000000 1; 
- отримав  від відповідача технічні умови нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок ТУ 000288 060821 2 14 11 3 000000 1, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером 4822755000:08:000:0084 на території Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області, згідно з пунктом 6 яких "Точка приєднання: на болтових з`єднаннях кабельних або повітряних ліній живлення в РУ-35 кВ РП замовника (для групи приєднань ТОВ "Південь-Генерація", ТОВ "Гудсолар", ТОВ "Доманівка-Інвест", ТОВ "Санкрафт", ТОВ "Максісан", ТОВ "Сан-Ентерпрайз", ТОВ "Клін Енерджи Плюс", ТОВ "Сан Еко Ленд"), розташованого на території замовника".
53.          Крім цього суди виходили з того, що:
(1) в технічних умовах нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок, наданих для кожного з інших замовників, а саме: ТОВ "Південь-Генерація", ТОВ "Гудсолар", ТОВ "Доманівка-Інвест", ТОВ "Санкрафт", ТОВ "Максісан", ТОВ "Сан-Ентерпрайз", ТОВ "Клін Енерджи Плюс", ТОВ "Сан Еко Ленд", ТОВ "Доманівка-Енерджи", ТОВ "Доманівка-Сан", точка приєднання також вказана на болтових з`єднаннях кабельних або повітряних ліній живлення в РУ-35 кВ РП замовника (для групи приєднань ТОВ "Максісан", ТОВ "Глобал-Сан", ТОВ "Гудсолар", ТОВ "Санкрафт", ТОВ "Клін Енерджи Плюс", ТОВ "Сан-Ентерпрайз", ТОВ "Доманівка-Інвест", ТОВ "Сан Еко-Ленд", ТОВ "Доманівка-Енерджи", ТОВ "Доманівка-Сан"), розташованого на території замовника;
(2) відповідачем було надано кожному із таких замовників технічні умови нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок із замовленою потужністю 800 кВт в точці приєднання 35 кВ, розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами на території Доманівської селищної ради, Доманівського району, Миколаївської області, а саме: для ТОВ "Південь-Генерація" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0093, для ТОВ "Гудсолар" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0085, для ТОВ "Доманівка-Інвест" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0094, для ТОВ "Санкрафт" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0091, для ТОВ "Максісан" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0086, для ТОВ "Сан-Ентерпрайз" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0095, для ТОВ "Клін Енерджи Плюс" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0083, для ТОВ "Сан Еко Ленд" кадастровий номер земельної ділянки 4822755000:08:000:0092.
54.          З огляду на встановлені обставини, зокрема, стосовно того, що кожен замовник замовив потужність 800 кВт з напругою в точці приєднання 35 кВ для окремої земельної ділянки, що, в свою чергу, передбачає проєктування та будівництво для кожного окремої лінійної частини, суди попередніх інстанцій вважали, що надана позивачем на погодження проєктно-кошторисна документація передбачає приєднання до його електричних мереж інших замовників, що не відповідає наданим технічним вимогам, наведеним у технічних умовах для кожного замовника. До того ж суди відзначили, що діючим законодавством у сфері електроенергетики не передбачено приєднання електроустановок замовників (виробників електричної енергії) до внутрішніх мереж виробника.
55.          Скаржник за змістом касаційної скарги в межах визначеної ним підстави касаційного оскарження (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК) такі висновки не спростовує, зокрема в аспекті встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи в межах спірних у цій справі правовідносин (між позивачем та відповідачем), а намагається довести, що за обставин визначення в технічних умовах, наданих як позивачу, так і іншим замовникам, точки приєднання: на болтових з`єднаннях кабельних або повітряних ліній живлення в РУ-35 кВ РП замовника (для групи приєднань) замовником фактично виступає група окремих юридичних осіб (група виробників), які спільно збудували розподільчий пункт та яким він, як і земельна ділянка, на якій розташована точка приєднання, належить на праві спільної сумісної власності, що виходить за межі встановлених судами попередніх інстанцій обставин у межах спірних у цій справі правовідносин (між позивачем та відповідачем) та положень Кодексу системи розподілу, які такі правовідносини регулюють.
56.          Суд відзначає, що встановлені судами попередніх інстанції обставини стосовно того, що надані позивачу технічні умови містять положення про групове приєднання інших юридичних осіб, які, як встановили суди, виступають окремими замовниками, так як уклали з відповідачем окремі договори та отримали окремі технічні умови, які також передбачають групове приєднання, не можуть свідчити про те, що такі юридичні особи спільно виступають замовником в розмінні Кодексу систем розподілу, а саме замовником у правовідносинах щодо наданого позивачем робочого проєкту 5445.01.06.2022 "Будівництво КЛ-35 кВ від І с.ш. РУ-35 кВ ПС "Доманівка" до КРПЗ 35 кВ "СЕС" для зовнішнього підключення комплексу будівель і споруд фотоелектричної станції (к/н 4822755000:08:000:0084) та "Реконструкція ПС 150/35/10 кВ "Доманівка" за межами с. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області, який повинен бути розроблений на підставі наданих саме позивачу технічних умов, які є невід`ємним додатком до договору про нестандартне приєднання, укладеного саме з позивачем.
57.          Встановивши обставини у межах спірних у цій справі правовідносин  та відхиливши надані позивачем докази спільного користування 11 товариствами земельною ділянкою площею 0,04 га з кадастровим номером 4822755100:08:000:0047 та спільної власності 11 товариств на будівлю РП-35 кВ (КРПЗ-35), суди попередніх інстанцій виходили також з того, що: (1)  технічні умови нестандартного приєднання були видані на комплекс будівель та споруд фотоелектростанції, які повинні бути розташовані та приєднані на земельній ділянці з кадастровим номером 4822755000:08:000:0084, а не 4822755100:08:000:0047, яка створена в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 4822755000:08:000:0084 та належить на праві спільної сумісної власності 11 товариствам; (2) видані для приєднання замовника - ТОВ "ГЛОБАЛ-САН", а не групи приєднання; (3) на величину максимального розрахункового (прогнозованого) навантаження 800 кВт, а не 8,8 МВт, як передбачено проектною документацією для групи приєднань.
58.          З огляду на викладене та враховуючи, що скаржник (третя особа на стороні позивача) в межах визначеної ним підставі касаційного оскарження (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК) не спростовує висновків судів попередніх інстанцій, які покладені в основу рішення про відмову в задоволенні позову, а фактично висловлює лише свою позицію щодо специфічних, як він вказує, правовідносин, які виходять за межі спірних у цій справі правовідносин, які склалися безпосередньо між позивачем та відповідачем (щодо погодження наданої позивачем проектної документації (відповідно до укладеного з ним договору та наданих йому технічних умов), та які за встановлених судами попередніх обставин не можуть ототожнюватись із правовідносинами, що виникають при груповому приєднанні до електричних мереж, коли декілька виробників електричної енергії спільно будують та використовують об`єкт інфраструктури (розподільчий пункт) для видачі своєї потужності в мережу ОСР, про які заявляє скаржник (третя особа на стороні позивача), тим паче, що Кодекс систем розподілу, зокрема, наведені скаржником його норми, не містить прямого врегулювання таких специфічних правовідносин.
59.          Отже, обставини, для яких скаржник просить Верховний Суд сформувати правові висновки щодо застосування пункту 4.1.7 глави 4.1 розділу IV Кодексу систем розподілу у взаємозв`язку із пунктом 4.1.18 тієї ж глави та загальними засадами добросовісності (статті 3, 13 ЦК), не відповідають встановленим обставинам у межах спірних  у цій справі правовідносин та їх правовому регулюванню, визначеному Кодексом систем розподілу.
60.          Доводи скаржника в цій частині фактично зводяться до спонукання Верховного Суду до встановлення інших  фактичних обставин справи та надання іншої оцінки наявним у матеріалах справи доказам, що з огляду на вимоги статті 300 ГПК щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції не належить до повноважень Верховного Суду, а також до врегулювання визначених скаржником правовідносин на підставі встановлення таких обставин у спосіб, який не визначений Кодексом систем розподілу.
61.          З огляду на встановлені судами фактичні обставини справи в аспекті спірних у цій справі правовідносин та мотивів відмови в задоволенні позову, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для формування правового висновку Верховного Суду щодо застосування наведених скаржником (третьою особою на стороні позивача) норм права в правовідносинах, які не є спірними у цій справі, та   фактично виходять за межі спірних у цій справі правовідносин, які склалися безпосередньо між позивачем та відповідачем.
62.          Інші доводи скаржника (третьої особи на стороні позивача), викладені на спростування висновків судів, зокрема щодо нечинності технічних умов та врахування  судами акта позапланової невиїзної перевірки НКРЕКП, не охоплюються визначеною скаржником підставою оскарження (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК)  та не обґрунтовані належним чином іншими підставами касаційного оскарження, передбаченими пунктами 1, 2 частини другої статті 287 ГПК, а отже знаходяться поза межами поставлених перед Верховним Судом питань у межах цієї справи.
63.          Не заслуговують на увагу також й твердження скаржника  про те, що суди не дослідили зібрані у справі докази та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 1 частини третьої    статті 310 ГПК, що кореспондується з пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК), так як умовою застосування пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК є висновок про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу. Проте, як зазначалося, у цій справі заявлена скаржником (третьою особою на стороні позивача) підстава касаційного оскарження рішень судів, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК, не підтвердилася.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
64.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
65.          Згідно із статтею 309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
66.          За результатами касаційного перегляду Верховний Суд не встановив неправильного застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Оскаржувані  рішення судів першої та апеляційної інстанцій  прийняті за результатами повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи і підстав для їх зміни чи скасування, за мотивів, наведених у касаційних скаргах, Верховний Суд не вбачає.
Розподіл судових витрат 
67.          За загальним правилом статті 129 ГПК у зв`язку із відмовою у задоволенні касаційної скарги, судовий збір за її подання покладається на скаржника.
Керуючись статтями  300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ЕКСПОРТ ЛОГІСТИК" залишити без задоволення.
2.Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2024 у справі №915/1243/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                     С.В. Бакуліна

Судді                                                                                                 О.Р. Кібенко  

                                                                                                          В.І. Студенець