ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа №  925/181/20(925/256/23) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Огороднік К.М.,  

за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,

представників учасників справи: 
позивача: Кравець Р.Ю., Мартиненко А.В.,
відповідача: не з`явився,
третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Манеж"
постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 (колегія суддів у складі: Сотніков С.В. - головуючий, Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.)

у справі №925/181/20(925/256/23)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Манеж"
до   Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена-Фемелі Резорт"
про   встановлення відсутнім права на стягнення орендної плати
в межах справи   №925/181/20
за заявою Головного управління ДПС у Черкаській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена"
про   банкрутство,

ВСТАНОВИВ:
Стислий зміст позовних вимог 
1.          Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.03.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена" (далі - Боржник) за заявою Головного управління ДПС у Черкаській області.
2.          Постановою Господарського суду Черкаської області від 07.07.2020 визнано Боржника банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. 
3.          У межах зазначеної справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Манеж" (далі - Позивач) 16.02.2023 звернулось до господарського суду з позовом до Боржника про визнання відсутнім у Боржника права на стягнення орендної плати з Позивача за договором оренди рекламних конструкцій від 27.12.2016 №271216 (далі - Договір оренди) за період з 23.01.2018 до 05.01.2021.
4.          Позов мотивовано посиланням на положення частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України та обставини неможливості використання Позивачем у зазначений період майна, орендованого за Договором оренди для розміщення реклами (далі - Майно). За доводами Позивача, у порушення вимог статті 16 Закону України "Про рекламу" Боржник не отримав згоди власника території на розміщення зовнішньої реклами, всупереч вимогам пунктів 3.2.2 і 3.3.3 Договору оренди не надав можливості вільного доступу до території, де розташовані рекламні носії для розміщення реклами, а відповідні рекламні носії в спірний період використовувало ТОВ "Селена-Фемелі Резорт".
Хід розгляду справи
5.          Рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.04.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023, у задоволенні позову відмовлено. 
6.          Постановою Верховного Суду від 31.08.2023 зазначені рішення та постанову господарських судів скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 
7.          За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.11.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.
8.          Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 28.11.2024, рішення місцевого господарського суду скасовано, ухвалено нове рішення, визнано відсутнім у Боржника право на стягнення з Позивача орендної плати за Договором оренди, нарахованої за період з 23.01.2018 до 05.01.2021.
9.          Постанову мотивовано тим, що Позивач не міг використовувати Майно, у спірний період внаслідок відчуження Боржником з 23.01.2018 земельних ділянок, на яких розташовано Майно, та відсутності вільного доступу до нього; ТОВ "Селена-Фемелі Резорт", вважаючи Майно своєю власністю, використовувало його в своїх цілях; Боржник не виконав вимог щодо отримання дозволу та згоди на розміщення його рекламних засобів, що перешкоджало Позивачу на законних підставах використовувати Майно для розміщення рекламної продукції. Натомість Боржник не надав доказів, які би підтверджували можливість Позивача користуватись Майном у спірний період, спростовували надані Позивачем докази. 
10.          Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2024 стягнуто з Боржника на користь Позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 73000,00 грн. 
Стислий зміст заяви
11.          31.01.2025 ліквідатор Боржника подав заяву про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 та додаткової постанови від 26.06.2024 за нововиявленими обставинами (далі - Заява). 
12.          Заяву подано з підстав, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
13.          Заяву мотивовано тим, що постановою Верховного Суду від 17.10.2024 у справі №925/181/20(925/411/21) скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 та рішення Господарського суду Черкаської області від 06.09.2023, ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні заяви Позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Черкаської області від 31.08.2022 та залишено в силі зазначене рішення, яким встановлено обставини, що є істотними для цієї справи та не були відомі на час її розгляду, щодо фактичного використання Майна Позивачем.  
Стислий зміст постанови суду апеляційної інстанції
14.          Постановою апеляційного господарського суду від 11.06.2025 задоволено Заяву, скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 та додаткову постанову від 26.06.2024, прийнято нову постанову, якою залишено без змін рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2023.
15.          Постанову мотивовано тим, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.08.2022 у справі №925/181/20(925/411/21) встановлено обставини фактичного використання Позивачем Майна, і це спростовує обставини, покладені в основу постанови, про перегляд якої за нововиявленими обставинами подано Заяву, щодо неможливості використання Позивачем Майна в період з 23.01.2018 до 05.01.2021. 
16.          Водночас апеляційний господарський суд відхилив доводи Позивача про обізнаність Боржника про обставини, покладені в основу Заяви, оскільки встановлені рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.08.2022 у справі №925/181/20(925/411/21) обставини набули характеру остаточних лише після ухвалення Верховним Судом постанови від 17.10.2024 про залишення його в силі.
Стислий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника 
17.          Позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 та відмовити у задоволенні Заяви. 
18.          Касаційну скаргу подано з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України. 
19.          На думку Позивача, господарський суд апеляційної інстанції ухвалив оскаржувану постанову без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах: від 30.11.2021 у справі №915/2197/19, від 20.09.2024 у справі №924/681/22, від 16.05.2025 у справі №908/2338/21, від 23.06.2021 у справі №9901/424/18, від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а, про застосування пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України; від 28.09.2023 у справі №922/3168/20, від 31.07.2020 у справі №910/15481/17, від 22.01.2021 у справі №916/24/17, про застосування частини 1 статті 119, пункту 1 частини 1 статті 321 ГПК України; від 03.07.2018 у справі №917/1345/17, від 24.05.2018 у справі №922/2391/16, про застосування статті 75 ГПК України. 
20.          Зокрема, Позивач зазначає, що встановлені у рішенні Господарського суду Черкаської області від 31.08.2022 у справі №925/181/20(925/411/21) обставини не є нововиявленими, оскільки зміст зазначеного рішення було досліджено та враховано ще під час першого розгляду цієї справи, про що вказано в постанові Верховного Суду від 31.08.2023. Під час нового розгляду справи господарські суди надали оцінку обставинам відчуження цілісного майнового комплексу, договору про надання послуг щодо просування товару від 01.02.2018, укладеному між Позивачем і ТОВ "Селена-Фемелі Резорт", а також змісту зазначеного рішення у справі №925/181/20(925/411/21). 
21.          Тобто обставини, на які посилається Боржник, уже були предметом дослідження, були відомі як учасникам справи, так і господарським судам у цій справі, тому подання Заяви, на думку Позивача, спрямовано виключно на їх повторну оцінку та перегляд судових рішень попри відсутність нововиявлених обставин. 
22.          Боржник вважає, що, ухвалюючи оскаржувану постанову, апеляційний господарський суд допустив існування взаємовиключних висновків, визнавши укладений між Позивачем і ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" договір від 01.02.2018 доказом використання спірного орендованого майна, тоді як, за змістом залишеного ним без змін рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2023, зазначений договір не є належним доказом, адже з нього неможливо встановити, що використовувалось саме спірне орендоване майно.
23.          Позивач наголошує, що наведені в рішенні Господарського суду Черкаської області від 31.08.2022 у справі №925/181/20(925/411/21) обставини, на які посилається Боржник у Заяві, не мають преюдиційного значення для розгляду цієї справи, оскільки в зазначеній справі суди не встановлювали обставини та не вирішували питання застосування частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України. 
24.          Позивач вказує на безпідставне поновлення господарським судом апеляційної інстанції строку для подання Заяви без урахування того, що ліквідатору Боржника стало відомо про залишення в силі рішення Господарського суду Черкаської області від 31.08.2022 постановою Верховного Суду від 17.10.2024 щонайпізніше 05.11.2024, коли він подав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі №925/181/20(925/407/23), в якій послався на факт ухвалення зазначеної постанови. 
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи 
25.          Ліквідатор Боржника подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.
26.          Відзив мотивовано тим, що зміст касаційної скарги фактично зводиться до встановлення обставин, оцінки доказів, достовірності доказів та доведеності обставин, а не перевірки правильності застосування норм матеріального та процесуального права, що виходить за межі касаційного перегляду постанови апеляційного господарського суду.
27.          Також ліквідатор Боржника зауважує, що процесуальний строк на подання Заяви поновлено не оскаржуваною постановою, а окремим процесуальним рішенням - ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025, яка не предметом касаційного оскарження. 
28.          Ліквідатор Боржника вважає безпідставними посилання в касаційній скарзі на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.11.2023, яке було скасоване постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024; на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024, оскільки вона була предметом перегляду за нововиявленими обставинами; на врахування змісту рішення Господарського суду Черкаської області від 31.08.2022 у справі №925/181/20(925/411/21) при першому розгляді цієї справи, оскільки воно було скасоване з 06.09.2023 і залишене в силі лише з прийняттям постанови Верховного Суду від 17.10.2024 у зазначеній справі. 
29.          Також ліквідатор Боржника заперечує проти посилання Позивача на постанову Верховного Суду від 28.11.2024 у цій справі, адже вона втратила чинність на підставі частини 6 статті 325 ГПК України. 
30.          Водночас, на думку ліквідатора Боржника, Північний апеляційний господарський суд у постанові від 10.06.2024 не міг врахувати висновків, викладених у рішенні Господарського суду Черкаської області від 31.08.2022 у справі №925/181/20(925/411/21), оскільки воно на той момент було нечинне. 
31.          Ліквідатор Боржника наполягає, що зазначеним рішенням у справі №925/181/20(925/411/21) була встановлена обставина, що Позивач фактично використував сіті-лайти, які були предметом Договору оренди (Майно). 
Позиція Верховного Суду
32.          Керуючись вимогами статей 14, 300 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги та виходить з такого.
33.          Предметом касаційного оскарження в цій справі є постанова апеляційного господарського суду, ухвалена за наслідком розгляду Заяви про перегляд постанови цього суду за нововиявленими обставинами, поданої на підставі пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України. 
34.          Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 320 ГПК України однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
35.          Водночас не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини 4, 5 ст. 320 ГПК України).
36.          Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано, зокрема: з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення (пункт 1 частини 1 статті 321 ГПК України).
37.          Як неодноразово зазначав Верховний Суд, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін; суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин (зокрема постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13).
38.          До нововиявлених обставин у розумінні пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.
39.          Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення (подібні за змістом висновки наведено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №802/2196/17-а, від 23.06.2021 у справі №9901/424/18, від 30.11.2021 у справі №915/2197/19, від 20.09.2024 у справі №924/681/22, на які посилається Позивач у касаційній скарзі).
40.          Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (§§ 27-34 рішення ЄСПЛ у справі "Праведна проти Росії" від 18.11.2004).
41.          При цьому не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже були оцінені господарським судом у процесі розгляду справи; яка встановлюється на підставі доказів, які не булі своєчасно подані сторонами; на яку посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або яка могла бути встановлена судом у разі виконання вимог процесуального закону. Не може бути підставою для зміни або скасування судового рішення виникнення нової або зміна обставини після вирішення спору.
42.          Також не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка таких обставин, а також правові підстави рішення або його мотиви щодо застосування норм права. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (зокрема постанова Верховного Суду від 16.04.2025 у справі №908/2338/21).
43.          Предметом спору в цій справі є наявність / відсутність права на стягнення орендної плати за оренду Майна - рекламних носіїв (двосторонніх світлових сіті-лайтів, розміщених на території спорт-готелю "Селена"), тобто спеціальних конструкцій, що є рекламними засобами, розміщення яких відповідно до вимог статей 16, 17 Закону України "Про рекламу" має бути погоджено з власником місця розташування або уповноваженою ним особою. 
44.          Боржник як власник місця розташування орендованих рекламних носіїв на момент укладення Договору оренди погодив розміщення реклами самим фактом передання в оренду рекламних носіїв, оскільки отримання орендарем окремого погодження договором не передбачено. 
45.          Проте у подальшому 23.01.2018 Боржник відчужив на користь ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" відповідний комплекс будівель за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська, буд. 21, у тому числі нежитлові будівлі та земельну ділянку.
46.          Відмовляючи в задоволенні позову в цій справі, Господарський суд Черкаської області від 02.11.2023 виходив із того, що Позивач не довів наявності обставин, які б унеможливлювали використання ним у спірний період орендованих за Договором оренди рекламних носіїв, а отже, й підстав для звільнення його від орендної плати відповідно до частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України.
47.          При цьому місцевий господарський суд встановив, зокрема, що 01.02.2018 Позивач (замовник) та ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" (виконавець) уклали договір про надання послуг щодо просування товару, за умовами якого виконавець зобов`язується за завданням замовника в порядку та на умовах, визначених цим договором, просувати товар замовника шляхом розповсюдження інформації у вигляді рекламних проспектів, буклетів, візитних карток, плакатів, інших зображень товару замовника. Місце надання послуг - територія готельного комплексу "Селена-Фемелі Резорт", с. Свидівок, вул. Дахнівська, 21. Вартість послуг, що надаються виконавцем за цим договором, становить 3000,00 грн з ПДВ на місяць. Виконавець щомісяця до 5 числа, наступного за звітним, надає замовнику на підпис акт виконаних послуг (далі за текстом - акт) та рахунок-фактуру. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності після його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (у разі наявності) з дати, зазначеній в преамбулі цього договору (пункт 7.1 договору). Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 цього договору, та закінчується 31.12.2018. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить про намір розірвати даний договір за 10 календарних днів до закінчення строку його дії, він вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих же умовах. 
48.          На підтвердження надання виконавцем (ТОВ "Селена-Фемелі Резорт") замовнику (ТОВ "Манеж") і прийняття останнім послуг з просування рекламного товару за договором про надання послуг щодо просування товару від 01.02.2018 його сторони склали і підписали такі акти здачі-приймання робіт (надання послуг): від 30.03.2018 №ТД-0000020, №ТД-0000023 на загальну суму 6000,00 грн з ПДВ; від 30.04.2018 №ТД-0000047 на загальну суму 3000,00 грн з ПДВ; від 31.05.2018 №ТД-0000094 на загальну суму 3000,00 грн з ПДВ; від 30.06.2018 №ТД-0000162 на загальну суму 3840,00 грн з ПДВ; від 22.08.2018 №ТД-0000220 на загальну суму 1440,00 грн з ПДВ.
49.          29.06.2022 ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" листом за вих. №29/6-1 повідомило Позивача про те, що згідно з договором купівлі-продажу комплексу будівель від 23.01.2018, посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Романій Н.В., воно придбало у Боржника цілісний майновий комплекс за адресою: вул. Дахнівська, 21, с. Свидівок, Черкаський район, Черкаська область, з усім майном, що там знаходилось; згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником комплексу будівель та земельних ділянок з відповідними кадастровими номерами за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська, 21, є ТОВ "Селена-Фемелі Резорт"; двосторонні світлові носії інформації (сіті-лайт) у кількості 5 штук знаходяться на території земельної ділянки, яка належить ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" та входить до складу придбаного ним цілісного майнового комплексу; такі носії інформації відносяться до малоцінних необоротних матеріальних активів, використовуються опосередковано і неодноразово, знаходяться на позабалансовому обліку, окремої документації щодо передачі таких носіїв інформації не вимагається; послуги, які надавалися відповідно до умов укладеного з Позивачем договору про надання послуг щодо просування товару, виконувалися шляхом розміщення на цих носіях інформації у вигляді проспектів зображень товару Позивача.
50.          Північний апеляційний господарський суд постановою від 10.06.2024, скасувавши рішення місцевого господарського суду, ухвалив нове рішення - визнав відсутнім у Боржника право на стягнення з Позивача орендної плати за Договором оренди, нарахованої за період з 23.01.2018 до 05.01.2021.
51.          Наведену постанову мотивовано тим, що Позивач не міг використовувати Майно у спірний період внаслідок відчуження Боржником з 23.01.2018 земельних ділянок, на яких розташовано Майно, та відсутності вільного доступу до нього; ТОВ "Селена-Фемелі Резорт", вважаючи Майно своєю власністю, використовувало його в своїх цілях; Боржник не виконав вимог щодо отримання дозволу та згоди на розміщення його рекламних засобів, що перешкоджало Позивачу на законних підставах використовувати Майно для розміщення рекламної продукції. Натомість Боржник не надав жодного доказу, який би підтверджував можливість Позивача користуватись Майном у спірний період, спростовував надані Позивачем докази.
52.          При цьому висновок апеляційного господарського суду щодо неможливості Позивача користуватись Майном у відповідний період, зокрема, ґрунтувався на тому, що з огляду на зміст листа №29/6-1 від 29.06.2022 Майно з 01.02.2018 почало використовуватись іншою особою - ТОВ "Селена-Фемелі Резорт", зокрема, для виконання ним своїх обов`язків за договором про надання послуг щодо просування товару від 01.02.2018. 
53.          Тобто надавши правову оцінку зазначеному договору від 01.02.2018, апеляційний господарський суд встановив, що він свідчить про використання відповідних рекламних носіїв ТОВ "Селена-Фемелі Резорт", про що, зокрема, зауважив Верховний Суд у постанові від 28.11.2024 (ухваленій за наслідками перегляду постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024), відхиляючи доводи скаржника про те, що наведений доказ не отримав правової оцінки під час апеляційного розгляду справи.
54.           Звертаючись із Заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024, Боржник стверджував про встановлення в рішенні Господарського суду Черкаської області від 31.08.2022 у справі №925/181/20(925/411/21) істотних для цієї справи обставин, що мають преюдиційне значення, щодо фактичного використання Позивачем Майна. 
55.          Боржник у Заяві послався на встановлення таких обставин:
- 23.01.2018 згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.04.2021 №254387659 щодо об`єкта майна за реєстраційним номером 252926671249 "Комплекс будівель, об`єкт житлової нерухомості: ні", розташованого на земельних ділянках з кадастровими номерами: 7124986000:04:007:0001, 7124986000:04:007:0066, 7124986000:04:007:0009 за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська, 21 наявний запис від 23.01.2018 про державну реєстрацію права власності на нього за ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" на підставі договору купівлі-продажу від 23.01.2018 №657, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В.
- 01.02.2018 між ТОВ "Манеж" і ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" укладено договір про надання послуг щодо просування товару, згідно з умовами якого виконавець зобов`язується за завданням замовника в порядку та на умовах, визначених цим договором, просувати товар замовника шляхом розповсюдження інформації у вигляді рекламних проспектів, буклетів, візитних карток, плакатів, інших зображень товару замовника. Місцем надання послуг визначено територію готельного комплексу "Селена-Фемелі Резорт", вул. Дахнівська, 21, с. Свидівок. Вартість та обсяг наданих послуг зафіксовано сторонами в актах здачі-прийняття робот (надання послуг) №ТД-0000020, ТД-0000023, ТД-0000047, ТД-0000094, ТД-00000162, ТД-00000220.
56.          Апеляційний господарський суд під час розгляду Заяви погодився з такими доводами Боржника, належно не перевіривши відповідність наведених Боржником обставин необхідним ознакам, що мають характеризувати нововиявлені обставини відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України з урахуванням висновків Верховного Суду щодо його застосування, зокрема, викладених у постановах, на які посилається Позивач у касаційній скарзі. 
57.          Водночас Верховний Суд вважає, що вказані Боржником у Заяві обставини не можна визнати нововиявленими в розумінні вказаної норми процесуального законодавства з огляду на таке. 
58.          За змістом наведених у Заяві цитат із рішення Господарського суду Черкаської області від 31.08.2022 у справі №925/181/20(925/411/21), Боржник по суті посилається на встановлення обставин щодо державної реєстрації 23.01.2018 за ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" права власності на придбаний ним Комплекс (на території якого розташовано Майно) та укладення між ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" і Позивачем договору про надання послуг щодо просування товару. 
59.          Зі змісту постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 вбачається, що наведені обставини щодо придбання ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" Комплексу та укладення договору про надання послуг щодо просування товару були відомі як сторонам у справі, так і господарському суду апеляційної інстанції під час вирішення цього спору. 
60.          Саме на оцінці зазначених обставин ґрунтуються висновки апеляційного господарського суду про неможливість використання Позивачем Майна, зважаючи на втрату вільного доступу до нього через придбання земельних ділянок, на яких воно розташовано, ТОВ "Селена-Фемелі Резорт", яке вважало Майно своїм і використовувало його, зокрема, надаючи послуги з просування товару шляхом розміщення інформації у вигляді проспектів зображень товару Позивача. 
61.          Тобто посилання Боржника на відповідні обставини, про які було відомо на момент вирішення цього спору, по суті зводяться до переоцінки тих доказів, які були оцінені апеляційним господарським судом під час ухвалення відповідної постанови, у тому контексті, що після відчуження Комплексу використання Майна здійснювалось не ТОВ "Селена-Фемелі Резорт", а Позивачем на підставі Договору оренди, що не може бути підставою для перегляду та скасування вказаної постанови за нововиявленими обставинами. 
62.          Також не є нововиявленими обставинами наведені в Заяві посилання на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 17.10.2024 у справі №925/181/20(925/411/21), щодо оцінки відповідних обставин у контексті вирішення спору в зазначеній справі. 
63.          Водночас Боржник у Заяві не зазначив конкретних обставин, які не були та не могли бути йому відомі на час вирішення цього спору (зокрема на момент ухвалення постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024) та свідчать про фактичне використання Майна у спірний період саме Позивачем на підставі Договору оренди, орендна плата за яким є предметом цього спору. Не встановив таких обставин також апеляційний господарський суд під час перегляду вказаної постанови за нововиявленими обставинами. 
64.          З огляду на таке господарський суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові безпідставно зазначив, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.08.2022 у справі №925/181/20(925/411/21) встановлено нововиявлені обставини, які спростовують обставини, покладені в основу постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 у цій справі, тому помилково скасував зазначену постанову та додаткову постанову апеляційного господарського суду. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
65.          Виходячи з викладеного та керуючись п.3 ч.1 ст. 308 ГПК України, Верховний Суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову господарського суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні Заяви, залишення в силі постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 та додаткової постанови від 26.06.2024 відповідно до пункту 1 частини 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України. 
66.          Касаційну скаргу належить задовольнити. 
Розподіл судових витрат
67.          Судові витрати, понесені сторонами у зв`язку з розглядом Заяви та касаційним переглядом ухваленої за наслідками її розгляду постанови, покладаються на Боржника.
68.          З Боржника на користь Позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 6441,60 грн, яка підлягала сплаті за подання касаційної скарги відповідно до положень Закону України "Про судовий збір" з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому була подана позовна заява в цій справі (2684,00 грн * 150% * 200% * 0,80).
69.          Сума зайво сплаченого судового збору підлягає поверненню за клопотанням особи, яка його сплатила, поданим відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір". 
Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314-317, 325 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Манеж" задовольнити. 
2.           Постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 у справі №925/181/20(925/256/23) скасувати. 
3.          Прийняти нове рішення - відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2024 у справі №925/181/20(925/256/23) залишити в силі.
4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена" (19622, Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська, 21, код ЄДРПОУ 31537129) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Манеж" (18001, м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, 146, код ЄДРПОУ 31332957) 6441 (шість тисяч чотириста сорок одну) гривню 60 копійок витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги. Видачу наказу доручити Господарському суду Черкаської області. 
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    В. Картере

Судді                                                                                                 С. Жуков

                                                                                                                 К. Огороднік