УХВАЛА

31 липня 2025 року 
м. Київ

cправа №  915/1027/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д., 

розглянувши матеріали касаційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Ярош А. І., Діброва Г. І., Принцевська Н. М.
від 25.06.2025

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до  ІНФОРМАЦІЯ_1  
про стягнення 16 126,28 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 25.06.2025 Південно-західний апеляційний господарський суд відмовив у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.05.2025 у справі № 915/1027/24; апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.05.2025 у справі № 915/1027/24 повернув без розгляду.

22 липня 2025 року на адресу Суду надійшла касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 у справі № 915/1027/24.

В касаційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_2 просить скасувати вказане судове рішення, оскільки вважає, що, відмовляючи у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції неправильно застосував частину 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" та не врахував запровадження по всій території України воєнного стану та військової агресії російської федерації проти України, тощо.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 , Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на таке. 

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 02.05.2025 у справі № 915/1027/24 позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задоволено. Присуджено до стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" витрати, пов`язані з виплатою середнього заробітку військовозобов`язаному працівнику підприємства, за період перебування на військових зборах у 2021 році у розмірі 16 126,28 грн та судовий збір у сумі 3 028,00 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.05.2025 у справі № 915/1027/24. Одночасно з апеляційною скаргою, ІНФОРМАЦІЯ_2 подав клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтоване тим, що апелянт є військовою установою, яка утримується за рахунок кошторису Міністерства оборони України та фінансується за рахунок і в межах коштів державного бюджету; з огляду на відсутність будь-яких інших видів фінансування, отримання доходів, ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично не має можливості вчасно сплатити судовий збір за розгляд апеляційної скарги по даній судовій справі, через відсутність на своїх рахунках коштів, призначених для здійснення сплати судового збору та відсутністю своєчасного фінансування таких витрат.

Ухвалою від 09.06.2025 Південно-західний апеляційний господарський суд відмовив    у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.05.2025 у справі № 915/1027/24; апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишив без руху; встановив ІНФОРМАЦІЯ_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 3 633,60 грн протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху;    роз`яснив скаржнику, що у разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали, апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута скаржнику.

12 червня 2025 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява, в якій ІНФОРМАЦІЯ_2 вдруге просив відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.05.2025 у справі № 915/1027/24 до ухвалення судового рішення у справі, в обґрунтування чого зазначив, що:
-          у зв`язку з відсутністю достатнього та своєчасного фінансування витрат на оплату судового збору, він вимушений кожного разу звертатись до Фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою щодо фінансування витрат з оплати судового збору або безпосереднього здійснення оплати судового збору за подачу апеляційних та касаційних скарг; 
-          виходячи з наявної практики вирішення вищезазначеного питання, процедура виділення коштів та фактичне здійснення оплати судового збору займає велику кількість часу, та фактично не може бути здійснена у стислі строки;
-           ІНФОРМАЦІЯ_2 додатково направляв лист помічнику командувача Сухопутних військ Збройних Сил України - начальнику фінансово-економічного управління щодо дофінансування і виділення коштів; 
-          за кодом економічної класифікації 2800 на рахунках ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні кошти необхідні для сплати судового збору.

Як вже зазначалося вище, ухвалою від 25.06.2025 Південно-західний апеляційний господарський суд відмовив у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.05.2025 у справі № 915/1027/24; апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.05.2025 у справі № 915/1027/24 повернув без розгляду.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форму і змісту апеляційної скарги. Так, відповідно до пункту 2      частини 3 вказаної статті до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення від 28.10.1998 у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, № 32).

Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (рішення від 28.11.2006 у справі "Апостол проти Грузії", заява № 40765/02). При цьому, Суд в якості "законної мети" визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дію в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення від 12.06.2007 у справі "Станков проти Болгарії", заява № 68490/01).

Законодавче закріплення судових витрат має на меті: 
по-перше: відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат);
по-друге: покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв та клопотань, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію. 

У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" було зазначено, що "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотриманням вимог Конвенції залишається за Судом ("Голдер проти Сполученого Королівства" і "Z та інші проти Сполученого Королівства").

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на день звернення з апеляційною скаргою) унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 

Згідно з частиною 2 статті 8 зазначеного вище Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або зменшення чи звільнення від його сплати є вичерпним, а тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених положеннями цього Закону.

Із системного аналізу норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір"   не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Оскільки предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав чи відшкодування шкоди здоров`ю, у суду були відсутні правові підстави для задоволення клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.05.2025 у справі № 915/1027/24.

Особа, яка має намір оскаржити судове рішення, зокрема в апеляційному порядку, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Посилання на відсутність достатнього та своєчасного фінансування витрат на оплату судового збору, певну затяжну процедуру виділення коштів та фактичне здійснення оплати судового збору, посилання на запровадження по всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 та військової агресії російської федерації проти України, тощо, не є підставою для відстрочення сплати судового збору в силу приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір". Вказаний Закон також не передбачає відстрочення сплати судового збору з підстав виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За приписами частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). 

Частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За приписами частини 6 статті 260 та частини 3 статті 262 Господарського процесуального кодексу України, питання про відкриття апеляційного провадження у справі, про залишення апеляційної скарги без руху та про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З урахуванням наведеного, Південно-західний апеляційний господарський суд правомірно повернув апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.05.2025 у справі № 915/1027/24. 

Відповідно до частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Суд визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 915/1027/24 за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 на підставі частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у даній справі правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293, 304 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 915/1027/24 за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                   Н. М. Губенко 

Судді                                                                                                Г. О. Вронська

                                                                                                         І. Д. Кондратова