УХВАЛА

18 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/15947/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оссойо» (далі - ТОВ «Оссойо», скаржник, заявник) про зупинення виконання судових рішень
за касаційною скаргою ТОВ «Оссойо»
на рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2025
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2025
у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оссойо» 
про стягнення 4    047 120,00 грн, 
ВСТАНОВИВ:
Верховний Суд ухвалою від 14.08.2025, зокрема, відкрив касаційне провадження у справі №910/15947/24 за касаційною скаргою ТОВ «Оссойо» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2025, призначив її розгляд у відкритому судовому засіданні Касаційного господарського суду на 09.09.2025, відмовив ТОВ «Оссойо» у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2025 у справі №910/15947/24 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
ТОВ «Оссойо» 15.08.2025 через Електронний суд подало до Верховного Суду заяву про зупинення виконання оскаржуваних рішень - рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2025 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2025 року у справі №910/15947/24 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Ухвала суду Верховного Суду від 14.08.2025 скерована через Електронний кабінет учасникам справи, про що свідчать довідки про доставку документа в кабінет Електронного суду від 18.08.2025.  
Склад суду змінено відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2025.
Вказану заяву мотивовано тим, що ТОВ «Оссойо» з рішенням суду першої інстанції та постановою апеляційного суду не погоджується та подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати такі рішення повністю, а у випадку задоволення касаційної скарги, рішення судів можуть бути скасовані або змінені, що вплине на суму стягнення грошових коштів з ТОВ «Оссойо».
ТОВ «Оссойо» зазначає, що на його адресу 07.08.2025 надійшов повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2025 у справі №910/15947/24, а отже суд апеляційної інстанції здійснив розсилку цього процесуального документа сторонам у справі. Зважаючи на той факт, що постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, позивач у справі - АТ «Укрзалізниця» має можливість у найкоротші терміни отримати виконавчий документ у справі та подати його до органів виконавчої служби, а тому на думку заявника, на грошові кошти ТОВ «Оссойо» буде накладено арешт не лише на всю суму позовних вимог, які відповідач оскаржує, але й виконано рішення суду по стягненню грошових коштів в найкоротші терміни. Накладення арешту на всю суму стягнутих за рішенням суду грошових коштів, на думку заявника, повністю паралізує роботу ТОВ «Оссойо» з контрагентами, оскільки саме в цей період іде активна робота по збору врожаю та транспортуванню сільськогосподарської продукції, що є основним видом діяльності ТОВ «Оссойо». В подальшому, у випадку скасування Верховним Судом рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі №910/15947/24, поворот виконання рішення суду значно ускладниться та затягнеться у часі, оскільки потребуватиме вирішення цього питання в судовому порядку, що є не лише тривалим, але й не сприяє економії процесуального часу, а тому скаржник вважає, що норми процесуального кодексу дають можливість уникнути ситуації, за якої відповідач змушений буде докладати додаткових зусиль та ресурсів для повороту виконання рішення суду, а судова система отримає додаткове навантаження.
Проаналізувавши чинне законодавство та доводи, наведені скаржником у клопотанні  про зупинення виконання судового рішення у справі, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання з огляду на таке.
Верховний Суд наголошує, що повноваження суду стосовно зупинення виконання судового рішення унормоване положеннями частини першої статті 332 та частиною четвертою статті 294 ГПК України, відповідно до яких суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Верховний Суд зазначає, що необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.
Верховний Суд звертається до ухвали Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2019 у справі № 904/94/19, відповідно до якої:
«Заява про зупинення виконання судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали / не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин».
Верховний Суд виходить з того, що вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, Суд враховує необхідність у цьому, через призму чи доведено ймовірність утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, чи доведено перешкоди виконання, чи забезпечується збалансованість інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.
Сумніви скаржника щодо дотримання попередніми судовими інстанціями норм права під час постановлення оскаржуваних судових рішень покладені в основу касаційної скарги та за умов дотримання їх відповідності нормам ГПК України є підставою для перегляду цих рішень судом касаційної інстанції. Водночас вони (аргументи для касаційного оскарження) не обґрунтовують підстави для зупинення виконання або дії оскарженого рішення та не можуть аргументовано свідчити про таку необхідність.
Сама собою незгода учасника судового процесу із судовими рішеннями не є достатньою підставою для зупинення їх виконання або дії, оскільки правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи по суті у касаційному порядку судові рішення.
Верховний Суд під час розгляду доводів заявника наголошує, що ГПК України передбачає інструмент повернення виконання судового рішення, зокрема у статті 333 ГПК України унормовано питання про поворот виконання рішення, постанови у разі зміни або скасування судового рішення після його виконання.
Сам собою факт направлення постанови від 05.08.2025 у цій справі на адресу сторін та навіть і факт видачі наказів не свідчить, та не є безумовним і достатнім доказом, який засвідчує необхідність у зупиненні виконанні судового рішення, та/чи неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування, а тому не є очевидною/безумовною підставою для зупинення судом касаційної інстанції виконання оскаржуваного рішення місцевого суду, що набрало законної сили і є обов`язковим до виконання (стаття 1291 Конституції України, стаття 326 ГПК України).
Суд має право зупинити виконання судового рішення, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх    дії у разі, якщо вони будуть скасовані. Наразі твердження заявника за відсутності інших доказів є припущенням у цій частині.
Заява ТОВ «Оссойо» про зупинення виконання оскаржуваних рішень зі справи зазначеному вище не відповідає та не доводить, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення або зупинення його дії у разі, якщо воно буде скасоване, і не свідчить про наявність підстав для застосування статті 332 ГПК України.
За таких обставин Суд враховує, що у заяві скаржника про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень не наведені аргументовано/обґрунтовані доводи, що дають підстави для висновку про необхідність зупинення їх виконання, а наведені мають декларативний характер, а тому твердження оцінюються як припущення, адже відсутні докази на підтвердження факту необхідності зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (§43).
Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції»).
Враховуючи викладене, зупинення виконання та дії судового рішення в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду, та беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення й з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції належно обґрунтованих та підтверджених підстав для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, в задоволенні заяви заявника слід відмовити.
Керуючись статтями 234, 235, 314, 332 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Оссойо» у задоволенні заяви про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2025 у справі №910/15947/24 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова
Суддя                                                                                          І. Бенедисюк
Суддя                                                                                          І. Колос