ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року 
м. Київ

cправа №  926/1448-б/24 (926/674/25) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Пєскова В.Г.

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.
за участю представників: 
відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Антимонопольного комітету України
на рішення Господарського суду Чернівецької області від 14.04.2025
(суддя - Дутка В.В.)
та постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025
(Колегія суддів у складі: Матущак О.І. - головуючий, Кравчук Н.М., Скрипчук О.С.)

у справі №926/1448-б/24 (926/674/25)
за позовом Антимонопольного комітету України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремарі"
про стягнення пені в сумі 22 600,00 грн

в межах справи №926/1448-б/24
за заявою ініціюючого кредитора Публічного акціонерного товариства "Укрнафта, 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремарі"
про    визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:
1. В провадженні Господарського суду Чернівецької області перебуває справа №926/1448-б/24 про банкрутство ТОВ «Ремарі» на стадії ліквідаційної процедури.
2. До Господарського суду Чернівецької області звернувся Антимонопольний комітет України з позовом до ТОВ «Ремарі» про стягнення пені в сумі 22 600,00 грн.
3. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на обставини несвоєчасного виконання ТОВ «Ремарі» рішення АМК України про сплату штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що стало підставою для нарахування ТОВ «Ремарі» пені в сумі 22 600,00 грн.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
4. Господарський суд Чернівецької області рішенням від 14.04.2025 позов задовольнив частково. Стягнув з товариства ТОВ «Ремарі» пеню у розмірі 3 051,00 грн і зарахував зазначену суму у дохід загального фонду Державного бюджету України. В задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 19 549,00 грн - відмовив.
4.1. Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення 19 549,00 грн пені за несплату штрафу, суд першої інстанції мотивував рішення наявністю передбаченої законом (КУзПБ) прямої заборони щодо нарахування пені у період дії мораторію у зв?язку із відкриттям провадження у справі про банкрутство.
5. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025 Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025 рішення Господарського суду Чернівецької області від 14.04.2025 у справі №926/1448-б/24 (926/674/25) залишено без змін.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
6. До Верховного Суду від Антимонопольного комітету України надійшла касаційна скарга у якій заявлено вимогу скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 14.04.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025  у справі №926/1448-б/24 (926/674/25) в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо 19 549,00 грн пені за несплату штрафу та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.
7.  В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:
7.1. Судом апеляційної інстанції не були враховані висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 922/4378/17, від 06.08.2019 у справі № 911/254/16 та Верховного Суду України від 24.12.2013 у справі № 9223-36гс13 щодо застосування частин 5 та 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та превалювання Закону України "Про захист економічної конкуренції" над іншими законами, зокрема, які регулюють процедуру банкрутства, оскільки застосовані Комітетом нарахування (штраф/пеня) не є неустойкою чи фінансовою санкцією та не можуть вважатись заходами, спрямованими на забезпечення виконання зобов`язань.
7.2. В обґрунтування пункту 2 пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України скаржник вказує на необхідність відступлення від висновків Верховного Суду викладених у постанові від 25.10.2022 у справі № 904/11261/15 та від 20.03.2025 у справі № 926/868/24 щодо превалювання Закону України "Про захист економічної конкуренції" над іншими законами, зокрема, які регулюють процедуру банкрутства, на користь висновків, викладених у постановах від 09.10.2018 у справі № 922/4378/17, від 06.08.2019 у справі № 911/254/16 та Верховного Суду України від 24.12.2013 у справі № 9223-36гс13.
Відзиви
8. Від ТОВ "Ремарі" надійшов відзив на касаційну скаргу у якому вказується про необхідність касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, а також вказано про здійснення розгляду справи без участі відповідача.
Інші заяви та клопотання
9. У касаційній скарзі заявлено клопотання про передачу справи №926/1448-б/24 (926/674/25) на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
10. Від ТОВ "Ремарі" надійшло клопотання про закриття касаційного провадження.
Розгляд заяв та клопотань
Щодо клопотання Скаржника про передачу справи №926/1448-б/24 (926/674/25) на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, колегія суддів зазначає наступне.
11. Вказане клопотання мотивоване тим, що:
- Верховним Судом сформовані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 922/4378/17, від 06.08.2019 у справі № 911/254/16 та Верховного Суду України від 24.12.2013 у справі № 9223-36гс13, щодо превалювання Закону України «Про захист економічної конкуренції» над іншими законами, зокрема, які регулюють процедуру банкрутства, оскільки застосовані Комітетом нарахування (штраф/пеня) не є неустойкою чи фінансовою санкцією та не можуть вважатись заходами, спрямованими на забезпечення виконання зобов`язань.
- Поряд з цим, протилежні за змістом висновки Верховного Суду викладені у постановах від 25.10.2022 у справі № 904/11261/15 та від 20.03.2025 у справі №   926/868/24, які суперечать згаданим вище висновкам Верховного Суду в інших справах.
12. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 302 ГПК України, суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
13. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що висновки про застосування норм права, які були викладені у постановах Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 922/4378/17, від 06.08.2019 у справі № 911/254/16 та Верховного Суду України від 24.12.2013 у справі № 9223-36гс13 стосувалися положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які втратили силу внаслідок введення в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства.
14. Разом з тим, висновки про застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суд у від 25.10.2022 у справі № 904/11261/15 та від 20.03.2025 у справі №   926/868/24, стосуються положень Кодексу України з процедур банкрутства.
15. Вищезазначені обставини свідчать про те, що наявне різне нормативно-правове регулювання відносин при ухваленні постанов Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 922/4378/17, від 06.08.2019 у справі № 911/254/16 від 24.12.2013 у справі № 9223-36гс13  від нормативно-правового регулювання відносин при ухваленні постанов Верховного Суду від 25.10.2022 у справі № 904/11261/15 та від 20.03.2025 у справі №   926/868/24.
16. За наведеного, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для передачі справи №926/1448-б/24 (926/674/25) на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Щодо клопотання ТОВ "Ремарі" про закриття касаційного провадження
17. Вказане клопотання мотивоване тим, що предметом позову у даній справі є вимога АМК України про стягнення грошових коштів (пені) в розмірі 22 600,00 грн. тобто в розмірі який не перевищує 500 прожиткових мінімумів та є малозначною.
18. Відповідно до приписів п. 5 ч. 4 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, крім випадків, передбачених статтею 252-1   цього Кодексу.
19. З урахуванням того, що позовні вимоги Антимонопольного комітету України у справі № 926/1448-б/24 (926/674/25) мотивовані тим, що тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи № 128-26.13/30-24 про порушення ТОВ «Ремарі» законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення від 09.07.2024 № 21-р/тк (далі - рішення № 21-р/тк), яким визнано, що ТОВ «Ремарі» вчинило порушення, передбачене п. 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації в неповному обсязі Комітету на вимогу заступника голови Комітету - державного уповноваженого від 20.10.2022 № 128-21.1/09-2573е у встановлений ним строк, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку, що з урахуванням положень п. 5 ч. 4 ст. 247 ГПК України, вказана справа не може вважатися малозначною.
20. Вказане свідчить про те, що клопотання ТОВ "Ремарі" про закриття касаційного провадження підлягає залишенню без задоволення.
Розгляд касаційної скарги  Верховним Судом
21. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін  виходячи з наступного.
22.  Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
23. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:
Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи № 128-26.13/30-24 про порушення ТОВ «Ремарі» законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення від 09.07.2024 № 21-р/тк (далі - рішення № 21-р/тк), яким визнано, що ТОВ «Ремарі» вчинило порушення, передбачене п. 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації в неповному обсязі Комітету на вимогу заступника голови Комітету - державного уповноваженого від 20.10.2022 № 128-21.1/09-2573е у встановлений ним строк.
За зазначене порушення на відповідача накладено штраф у розмірі 22 600 гривень.
Копія рішення № 21-р/тк була надіслана Комітетом разом із супровідним листом від 22.07.2024 № 128-26.13/04-7082е та отримана відповідачем 29.07.2024, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 0303516512353. Отже, строк для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням № 21-р/тк, закінчився 30.09.2024 (оскільки 29.09.2024 припадає на неробочий день).
Оскільки відповідач рішення № 21-р/тк у судовому порядку не оскаржував, то воно є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», є обов`язковим до виконання.
Як встановив суд першої інстанції, станом на день подання позовної заяви Комітет не отримував від відповідача, а також і від органів Державної виконавчої служби документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного рішенням № 21-р/тк, а також документів, що підтверджують сплату пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням № 21-р/тк.
Згідно розрахунку позивача розмір пені за прострочення сплати штрафу за період з 01.10.2024 по 31.12.2024 становить 22 600,00 грн.
Позивач, посилаючись на статті 56, 60, 62 Закону України "Про захист економічної конкуренції", просив задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 22 600,00 грн пені.
24. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відмову у    стягнення пені у розмірі 19 549,00 грн (через несплату штрафу за порушення вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції"), нарахованої після відкриття провадження у справі про банкрутство відповідача.
25. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.
26. Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.
27. Частиною 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.
28. Згідно з приписами ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання, у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції юридичними чи фізичними особами, подають заяви, позови, скарги до суду про стягнення несплачених у добровільному порядку штрафів та пені.
29. Верховний Суд у постанові від 25.10.2022 у справі №904/11261/15 проаналізував приписи ст. 230, 241, 257 ГК України, а також ч. 2, 3, 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», дійшов висновку, що хоча штраф та пеня, які передбачені зазначеним цим Законом, за своєю суттю є окремим (самостійним) видом штрафних (економічних) санкцій, однак, вони є різновидом відповідальності за правопорушення у сфері господарювання, оскільки включені законодавцем до однієї сфери правового регулювання.
30. З аналізу статтей 3, 4 Закону України «Про Антимонопольний комітету України» та положень статей 7, 8 КУзПБ вбачається, що в процедурах банкрутства АМК України не наділений законодавцем повноваженнями щодо самостійного визначення кредиторських вимог та позачергового стягнення у процедурах банкрутства щодо боржника, тощо.
31. Тому у випадку порушення провадження у справі про банкрутство на АМК України поширюються положення КУзПБ щодо виявлення кредиторів та черговості задоволення кредиторських вимог у відповідних процедурах банкрутства.
32. Суди попередніх інстанцій встановили, що позивач нараховував пеню за період з 01.10.2024 по 31.12.2024 в розмірі 1,5 % від суми штрафу за кожний день прострочення сплати штрафу в сумі 31 188,00 грн.
33. Відповідно до ч. 1 ст. 41 КУзПБ, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
34. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні (ч. 2 ст. 41 КУзПБ).
35. Суди попередніх інстанцій встановили, що з урахуванням дати відкриття провадження у справі про банкрутство Відповідача, Позивач нарахував пеню за прострочення сплати штрафу в період дії мораторію.
36. Колегія суддів суду касаційної інстанції враховує те, що у постановах Верховного Суду від 25.10.2022 у справі № 904/11261/15 та від 20.03.2025 у справі №926/868/24 наведено висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах, відповідно до якого, на пеню, нараховану на суму несплаченого штрафу, в порядку ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», поширюється заборона, встановлена ч. 3 ст. 41 КУзПБ.
37. Вказані обставини справи, приписи КУзПБ та висновки про застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду свідчать про обґрунтованість відмови судами попередніх інстанцій у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 19549,00 грн.
38. Наведене спростовує доводи касаційної скарги та свідчить про те, що при ухваленні рішення Господарського суду Чернівецької області від 14.04.2025 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025 у справі №   926/1448-б/24 (926/674/25) було правильно застосовано положення ст. 41 КУзПБ.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
39. Відповідно до приписів  ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
40. З урахуванням того, що при ухваленні рішення Господарського суду Чернівецької області від 14.04.2025 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025 у справі №   926/1448-б/24 (926/674/25) було правильно застосовано положення ст. 41 КУзПБ, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі ст. 309 ГПК України, дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги Антимонопольного комітету України та про залишення без змін оскаржуваних судових рішень.
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Антимонопольного комітету України залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 14.04.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025 у справі №926/1448-б/24 (926/674/25)  залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                          С.В. Жуков
Судді                                                                                             В.І. Картере                                                                                                 
                                                                                           В.Г. Пєсков