УХВАЛА

18 серпня 2025 року 
м. Київ
cправа №  905/54/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Бакуліна С.В., Мамалуй О.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги   Фізичної особи-підприємця Тищенко Світлани Миколаївни

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.07.2025
(головуючий - Шутенко І.А., судді Гребенюк Н.В., Слободін М.М.)
та рішення Господарського суду Донецької області від 03.04.2025
(суддя - Огороднік Д.М.)

у справі №905/54/25

за позовом   Фізичної особи-підприємця Тищенко Світлани Миколаївни
до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ
третя особа, що не заявляє  самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -  Акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк"
про стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У 2025 році Фізична особа - підприємець Тищенко Світлана Миколаївна звернулась з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ про стягнення 174 150,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно відхилив тендерну пропозицію позивача, який визнаний переможцем відкритих торгів UA-2024-11-04-008254-а та безпідставно набув право на грошові кошти, що були сплачені за банківською гарантією №KIEG335915670 від 11.11.2024 у розмірі 170 000,00грн, що стало підставою для звернення з позовною заявою про стягнення безпідставно отриманих коштів. Також, позивачем зазначено про те, що кошти стягнуті відповідачем за банківською гарантією, підлягають поверненню у зв`язку з тим, що тендер закінчився та не було укладено договір з жодним з учасників відкритих торгів, тому гарантія підлягала поверненню позивачу на підставі п.4. ч.4 ст.25 Закону України "Про публічні закупівлі".

Рішенням Господарського суду Донецької області від 03.04.2025 у справі №905/254/25, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.07.2025, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

31.07.2025 Фізична особа-підприємець Тищенко Світлана Миколаївна звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.07.2025 та рішення Господарського суду Донецької області від 03.04.2025 у справі №905/54/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2025 для розгляду справи №905/54/25 визначено склад колегії суддів: Кролевець О.А. - головуючий (доповідач), Баранець О.М., Мамалуй О.О.

Розпорядженням в.о. заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 18.08.2025 №32.2-01/1889 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку із відпусткою судді Баранця О.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2025 для розгляду справи №905/54/25 визначено склад колегії суддів: Кролевець О.А. - головуючий (доповідач), Мамалуй О.О., Бакуліна С.В.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Тищенко Світлани Миколаївни, Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3028,00 грн.

У п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України зазначено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у справі №905/54/25 є стягнення 174 150,00 грн. Оскільки предметом спору в цій справі є стягнення суми меншої, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2025 рік - 302 800,00 грн), то у розумінні ГПК України ця справа є малозначною.

Водночас у п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду в касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Скаржник у касаційній скарзі зазначає про наявність підстав для перегляду в касаційному порядку оскаржуваних судових рішень, які передбачені пп. "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. Необхідність відкриття касаційного провадження у справі скаржник обґрунтовує тим, що справа, судові рішення якої оскаржуються цією касаційною скаргою, стосується процедури закупівлі деревини. Важливо, що закупівля здійснювалася саме для військових потреб, оскільки квартирно-експлуатаційній відділ м. Луганськ входить до системи квартирно-експлуатаційних органів Збройних Сил України та здійснює діяльність з інженерно-інфраструктурного (квартирно-експлуатаційного) забезпечення військових частин, закладів, установ та організації. Тобто, фактичний зрив закупівлі деревини та ще й за найнижчою ціною з запропонованих всіма іншими учасниками міг призвести до скрутного становища військових частин, що виконують бойові завдання на території Луганської та Донецької областей, тим більш обставини, які стали підставами позову, виникли під час воєнного стану, ще й на початку холодної пори року. У відкритих джерелах мережі Інтернет є цілий ряд повідомлень - як прес-релізи чи дописи на сторінках у соціальних мережах відповідних правоохоронних органів, так і повідомлення у вигляді новин - про викриття схем з закупівлі деревини по безпідставно завищеним цінам, в тому числі і посадовими особами КЕВ міста Луганськ, який є відповідачем у справі. Тобто, вчинення відповідачем дій, що стали підставами для позовних вимог, могли, за оцінкою позивача, мати на меті саме відхилення тендерної пропозиції позивача, яким було запропоновано саме найнижчу ціну. Таким чином, вважаю, що викладені вище обставини можуть свідчити про наявність значного суспільного інтересу.

Розглянувши наведені підстави, колегія суддів дійшла висновку про відсутність обставин для відкриття касаційного провадження, оскільки посилання скаржника на те, що справа №905/54/25 становить значний суспільний інтерес визнаються необґрунтованими, оскільки вищевказані доводи зводяться до незгоди із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій і в цілому до заперечення результату розгляду справи, що не може свідчити про значний суспільний інтерес.

Суд зазначає, що незгода із рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про їх незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цих рішень, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №905/54/25 є стягнення суми, що є меншою, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в касаційній скарзі не наведено іншого обґрунтування щодо наявності підстав, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, то касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Тищенко Світлани Миколаївни подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Тищенко Світлани Миколаївни на постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.07.2025 та рішення Господарського суду Донецької області від 03.04.2025 у справі №905/54/25 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Тищенко Світлани Миколаївни на постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.07.2025 та рішення Господарського суду Донецької області від 03.04.2025 у справі №905/54/25.
2.Копії ухвали надіслати учасникам справи.
3.Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       О.А. Кролевець

Судді                                                                                                    С.В. Бакуліна

                                                                                                    О.О. Мамалуй