УХВАЛА

08 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа №  916/3173/24 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: 
Губенко Н. М., 

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду Одеської області
у складі судді Деркач Т. Г.
від 26.02.2025 та
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Богатир К. В., Аленін О. Ю., Таран С. В.
від 09.06.2025

за позовом  ОСОБА_1 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" 
про припинення трудового договору, стягнення заробітної плати та компенсацій,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18", в якому просила:
- припинити дію трудового договору, укладеного Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" з головою правління ОСОБА_1 на підставі пункту 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України, з 10.08.2021;
- стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату, за період з 16.07.2021 по 10.08.2021 у розмірі 1 368,30 грн; грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки за період з 18.11.2015 по 10.08.2021 у сумі 36 032,37 грн; вихідну допомогу у розмірі 48 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зі сторони Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жемчужина-18" має місце протиправна бездіяльність щодо незвільнення (припинення трудового договору) з посади голови правління ОСОБА_1 на підставі пункту 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України та виплати відповідних сум за результатами припинення правовідносин.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 у справі № 916/3173/24 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою від 09.06.2025 Південно-західний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 у справі № 916/3173/24.

07 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 у справі № 916/3173/24, а також з клопотанням про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги.

Ухвалою від 28.07.2025 Верховний Суд відмовив ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги; касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України із наданням скаржниці строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків шляхом:
-          уточнення щодо якої саме норми права (норм права) викладені висновки Верховного Суду у постановах від 23.01.2018 у справі № 273/212/16-ц, від 03.07.2024 у справі № 761/970/22, від 15.01.2025 у справі № 453/94/23, які не враховані судами першої та/або апеляційної інстанцій; 
-          надання Суду доказів доплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 у справі № 916/3173/24 у сумі 6 661,60 грн (таким чином, щоб у загальному розмірі, разом із вже сплаченими 3 028,00 грн, загальна сума складала 9 689,60 грн).

Скаржниці роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із касаційною скаргою.

31 липня 2025 року на адресу Суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій ОСОБА_1 уточнила, що суди застосували частину 4 статті 22, частину 3 статті 41, частину 1 статті 47, частину 1 статті 48, частину 1 статті 131 Кодексу законів про працю України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23.01.2018 у справі № 273/212/16-ц, від 03.07.2024 у справі № 761/970/22, від 15.01.2025 у справі № 453/94/23. Натомість у якості доказу доплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 у справі № 916/3173/24 у сумі 6 661,60 грн скаржницею надана квитанція до платіжної інструкції № 51190258 від 30.07.2025 про сплату 6 661,60 грн за реквізитами:
- отримувач коштів - ГУК в Од. обл./Приморський р-н/22030101;
- код отримувача - 37607526;
- номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA938999980313141206083015758;
- банк отримувача - Казначейство України.

Натомість платіжними реквізитами для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом, є: 
- отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;
- код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; 
- банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);
- номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007; 
- код класифікації доходів бюджету - 22030102. 

Чинні платіжні реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом розміщені на офіційному сайті Верховного Суду за посиланням https://supreme.court.gov.ua/supreme/gromadyanam/platig/.

Отже квитанція до платіжної інструкції № 51190258 від 30.07.2025 про сплату 6 661,60 грн, яка додана ОСОБА_1 до заяви про усунення недоліків, не є належним доказом доплати судового збору у сумі 6 661,60 грн за подання до Верховного Суду касаційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 у справі № 916/3173/24.

Суд при цьому враховує, що при зверненні з касаційною скаргою ОСОБА_1 надала платіжну інструкцію № 50850665 від 07.07.2025 про сплату 3 028,00 грн судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 у справі № 916/3173/24 на вірні реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом, проте судовий збір був сплачений у розмірі меншому ніж встановлено чинним законодавством, що, у тому числі, стало підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вимоги ухвали Верховного Суду від 28.07.2025 виконані не у повному обсязі, а також те, що строк для усунення недоліків, встановлений ухвалою Верховного Суду від 28.07.2025, станом на день подання заяви про усунення недоліків не сплив, Суд за власною ініціативою дійшов висновку продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 у справі № 916/3173/24 для надання Суду доказів доплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 у справі № 916/3173/24 у сумі 6 661,60 грн (таким чином, щоб у загальному розмірі, разом із вже сплаченими 3 028,00 грн, загальна сума складала 9 689,60 грн).

Суд звертає увагу скаржниці, що наслідком неусунення недоліків касаційної скарги протягом установленого строку є повернення касаційної скарги відповідно до частини 4 статті 174 та частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

ПОСТАНОВИВ:

1. Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не перевищує десять днів з дня вручення цієї ухвали.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений Судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя           Верховного Суду                                                                       Н. М. Губенко