УХВАЛА

24 червня 2025 року 
м. Київ

cправа №  908/2251/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Бутенка А.О.,

представників учасників справи:
позивача - Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - Компанія, позивач, скаржник) - Батовська Т.І. (адвокатка),
відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (далі -Товариство, відповідач) - Аксарін Р.М. (адвокат),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Компанії

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2025 (головуюча - суддя Мороз В.Ф., судді Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є.) 

у справі за позовом Компанії
до Товариства
про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

1. Предметом судового розгляду є наявність/відсутність підстав для стягнення заборгованості, інфляційних втрат, пені, штрафу та 3% річних.

Короткий зміст позовних вимог 

2. Компанія звернулася до суду з позовною заявою до Товариства про стягнення 399 398 026,72 грн основної заборгованості, 5 237 256,41 грн 3 % річних, 24 418 354,67 грн інфляційних втрат, 3 689 989,21 грн пені та 2 554 970,88 грн штрафу.

3. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

4. Господарський суд Запорізької області рішенням від 03.04.2023 у цій справі:

- позов задовольнити частково;
- закрив провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 354 967 856,39 грн;
- стягнув з Товариства на користь Компанії основний борг у сумі 10 493    670,33 грн, 3% річних у сумі 5 216    501,31 грн, інфляційні втрати у сумі 24 337    113,59 грн, пеню у сумі 3 676    078,07 грн, штраф у розмірі 1 277    485,44 грн та судовий збір у розмірі 89    700,55 грн;
- в іншій частині позову відмовив.

5. Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції Товариство звернулося з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 03.04.2023 у справі №908/2251/22 в частині задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 5 216 501,31 грн, інфляційні втрати у сумі 24 337 113,59 грн, пеню у сумі             3 676 078,07 грн, штраф у розмірі 1 277 485,44 грн та судовий збір у розмірі             89 700,55 грн. 

6. Центральний апеляційний господарський суд постановою від 12.03.2025 у цій справі:

- апеляційну скаргу Товариства задовольнив частково;
- рішення суду першої інстанції у частині стягнення з Товариства на користь Компанії пені у сумі 3 676    078,07 грн, штрафу у розмірі 1 277    485,44 грн та судового збору у розмірі 89    700,55 грн змінив, шляхом викладення резолютивної частини рішення щодо цих вимог у такій редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35, код ЄДРПОУ 42093239) на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, код ЄДРПОУ 00100227) пеню у сумі 15 198 (п`ятнадцять тисяч сто дев`яносто вісім) грн 11 коп. та судовий збір у розмірі 79 869 (сімдесят дев`ять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять) грн 78 коп»;
- у решті рішення суду першої інстанції залишив без змін;
- стягнув з Компанії на користь Товариства витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 111 113,22 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Компанія, посилаючись на ухвалення судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить Суд:

- скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Компанії у частині пені в розмірі 1    441 870,39 грн та 89 700,55 грн судового збору задовольнити;
-скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині стягнення з Компанії витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 111 113,22 грн;
- в іншій частині постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. У поданій касаційній скарзі Компанія з посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладеного в постановах Верховного Суду, зокрема:

8.1. від 04.08.2021 у справі №456/2076/19 (щодо обов`язковості договору, як один із фундаментів на якому базується цивільне право);

8.2. від 05.04.2018 у справі №914/1027/16 (щодо принципу належного виконання умов договору);

8.3. від 19.08.2022 у справі №912/1941/21 та від 13.03.2024 №904/5899/21 (щодо наявності обов`язку сплачувати плановий обсяг, не виконання якого є порушенням виконання грошового зобов`язання, що тягне за собою відповідальність);

8.4. від 26.09.2019 у справі №910/12934/18, від 26.12.2019 у справі №911/2630/18 (щодо підстав застосування статті 534 Цивільного кодексу України);

8.5. від 21.02.2019 у справі №910/974/18 (щодо обставини, які виникли після фактичних обставин, що слугували підставою позову, та після прийняття судового рішення);

8.6. від 18.06.2020 у справі №909/965/16, від 03.04.2019 у справі №913/317/18 та від 22.05.2019 у справі №5011-15/10488-2012 від 31.08.2021 у справі №914/1725/19, від 12.01.2021 у справі №01/1494(14-01/1494), від 15.12.2020 у справі №925/1052/19, від 21.04.2021 у справі №906/1179/20 (щодо застосування статей 80, 269 ГПК України);

8.7. від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, від 14.02.2019 у справі №922/1019/18, від 02.03.2018 у справі №927/467/17 (щодо застосування статей 79, 86, частини п`ятої статті 236, статті 237 ГПК України в частині того, що господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу).

Позиція іншого учасника справи

9. Відповідач у відзиві на касаційну скаргу заперечив проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість, і просив у задоволенні касаційної скарги відмовити та судові витрати покласти на скаржника.

Підстави та мотиви зупинення касаційного провадження

10. Під час підготовки справи до розгляду, Судом встановлено, що на розгляді об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду перебуває справа №908/948/23 [ухвала про прийняття до розгляду від 21.03.2025].

10.1. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила такі підстави для прийняття справи до розгляду:

« 45. У цій справі ПАТ "Запоріжжяобленерго" оскаржує рішення судів в частині стягнення основної заборгованості на суму 1 498 870,21 грн, інфляційних нарахувань на суму 130 401,82 грн, 3% річних на суму 56 973,92 грн, штрафних санкцій (штраф 234 893,61 грн, пеня 37 376,30 грн) всього на суму 272 269,91 грн.
46. Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували пп.16 п.1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №413) без врахування висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати від 19.04.2024 у справі №911/1359/22 (посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 ГПК).
47. У свою чергу НЕК "Укренерго" у відзиві стверджує, що штрафні санкції, пред`явлені до стягнення, нараховані на зобов`язання, які виникли у вересні 2021 року, тобто до запровадження в Україні воєнного стану; штрафні санкції на прострочене під час дії воєнного стану зобов`язання не нараховувалися; натоміть порушення зобов`язання, за яке нараховані штрафні санкції у справі №911/1359/22, відбулось під час дії воєнного стану; таким чином, оскаржувані рішення відповідають приписам постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332.
48. Подібною є позиція суду апеляційної інстанції, який, надаючи оцінку доводам ПАТ "Запоріжжяобленерго", вказав, що посилання на постанову Об`єднаної палати від 19.04.2024 у справі №911/1359/22 є безпідставними, оскільки обставини вказаної справи не є аналогічними з обставинами справи, що розглядається, з огляду на те, що у справі №911/1359/22 йшлося про нарахування пені за зобов`язанням, яке виникло вже під час дії воєнного стану (у зв`язку із порушенням строків повернення коштів позивачем у серпні 2022 року), на відміну від справи №908/948/23.
49. Як встановили суди попередніх інстанцій, ПАТ "Запоріжжяобленерго" (СВБ), заявою про укладання Договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 16.04.2019 надало письмову згоду на приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії та з дати реєстрації прийняло на себе всі права та обов`язки учасника ринку, визначені договором та Правилами ринку, в частині участі у ринку електричної енергії. Повідомленням від 18.04.2019 №01/14136 НЕК "Укренерго" повідомило ПАТ "Запоріжжяобленерго" про укладання Договору.
50. Договір є публічним договором приєднання (розміщений на офіційному сайті НЕК "Укренерго"), який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні ст.634 ЦК, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. На підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ (пункти 1.1, 1.2).
51. Глава 4 Договору передбачає, що за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть одна перед одною відповідальність, передбачену чинним законодавством України. У разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,01% за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.
52. Підпункт 16 п.1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №413) передбачав, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надаються такі настанови: зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії. 
53. Аналогічні положення містяться у пп.15 п.1 зазначеної постанови НКРЕКП в пізніших редакціях (з 01.07.2024).
54. У справі №911/1359/22, на неврахування висновків із якої посилається скаржник, позивач (НЕК "Укренерго") звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що відповідач не повернув грошові кошти у розмірі 114 116 797,48 грн, які підлягають поверненню йому відповідачем за фактом зменшенням відпуску/відібрання електричної енергії у березні 2022 року (553 190 437,80 грн (сплачено) - 54 449 366 грн (повернуто) - 384 624 274,32 грн (поставлено електроенергії)), у зв`язку з чим заявив до стягнення з відповідача 114 116 797,48 грн основного боргу, а також нарахованих за період з 02.03.2022 до 23.08.2022: пені у розмірі 17 933 524,59 грн; 3% річних у розмірі 1 536 354,76 грн; втрат від інфляції у розмірі 17 320 704,86 грн.
55. Господарський суд Київської області рішенням у справі №911/1359/22, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду, зокрема, відмовив в частині стягнення 1 205,84 грн 3% річних та 17 933 524,59 грн пені. НЕК "Укренерго" звернулося з касаційною скаргою, у якій просило скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 17 933 524,59 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у вказаній частині.
56. Об`єднана палата в постанові від 19.04.2024 у справі №911/1359/22, зокрема, зазначила:
"8.13.34. Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".
8.13.35. Отже, Об`єднана палата доходить висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України     про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.
8.13.36. При цьому Об`єднана палата наголошує на тому, що такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення     договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.
8.13.41. Отже, суди попередніх інстанцій застосували приписи Постанови №332 як ті, що мають обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.
8.13.42. Об`єднана палата погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, виходячи з вищенаведених висновків про обов`язковість застосування учасниками ринку електроенергії у цьому аспекті саме норм постанов НКРЕКП, відповідно до яких на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії.
8.13.43. Об`єднана палата також виходить з того, що Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення.
8.13.48. Враховуючи вищевикладене, суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права, а саме відмовили у задоволенні пені з посиланнями на приписи Постанови №332".
57. Верховний Суд у постанові від 02.10.2024 у справі №910/4273/22 звернув увагу, що у справі №911/1359/22 предметом позову було стягнення штрафних санкцій за невиконання договірних зобов`язань у березні 2022 року, у той час як у справі №910/4273/22, що розглядається, предметом позову є стягнення штрафних санкцій за невиконання зобов`язань у червні-вересні 2021 року, тобто до початку повномасштабного російського вторгнення та введення воєнного стану в Україні. 
58. Верховний Суд у постанові від 02.10.2024 у справі №910/4273/22 зазначив:
"Колегія суддів ураховує, що положеннями підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 чітко визначений період, на який поширюється дія цього положення, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування. Водночас у справі, що переглядається, спірні правовідносини     виникли у червні 2021 року.
При цьому Суд ураховує, що дія норми щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкції до електропостачальників, передбачена Постановами НКРЕКП №332 №413, дійсно не містить пряму вказівку про надання їй зворотної сили у часі, що дозволило б її застосовувати до початку воєнного стану, тобто на порушення чи прострочення, що сталися у попередні періоди.
Відтак, враховуючи специфіку та спрямованість цієї Постанови НКРЕКП №332, де йдеться саме про період воєнного стану та 30 днів після його припинення або скасування, відсутні підстави невиправданого розширення тлумачення Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 щодо розповсюдження її дії на правовідносини, які виникли у попередні періоди.
Отже, враховуючи вищенаведені приписи законодавства, виходячи з системного аналізу правового регулювання спірних правовідносин, суд касаційної інстанції зазначає, що положення підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 щодо настанови про зупинення на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування стосуються виключно нарахування та стягнення штрафних санкцій саме за цей період та, відповідно, їх дія не може бути поширена щодо штрафних санкцій, право на нарахування яких виникло раніше.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №908/818/22, від 02.07.2024 у справі №908/815/22, від 03.07.2024 у справі №908/816/22, від 03.07.2024 у справі №908/817/22, від 12.09.2024 у справі №910/4264/22 тощо".
59. Натомість у постанові від 15.10.2024 у справі №924/1202/23 Верховний Суд вказав таке:
"32. З огляду на вищевикладене, постанова апеляційного суду в цій частині     не     відповідає позиції, сформованій у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.04.2024 у справі №911/1359/22, відповідно, аргументи скаржника в цій частини знайшли своє підтвердження.
33. Отже, в даному випадку у справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції повинен був відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача розміру пені, застосувавши приписи Постанови №332 як такі, що мають обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.
Натомість апеляційний суд безпідставно задовольнив в цій частині позовні вимоги позивача та стягнув на його користь пеню в розмірі 246 516,20 грн за період з 01.09.2021 по 23.02.2022, тому з урахуванням вищевикладеного, постанова суду апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення 246 516,20 грн пені підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову. У решті постанову     апеляційного господарського суду слід залишити без змін".
60. Також у справі №910/4269/22 Публічне акціонерне товариство "Центренерго" звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Енерго Збут" про стягнення 5 258 962,08 грн штрафу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив оплати та відмовився від відбору зазначеного у додатку №1 до договору обсягу електричної енергії за період з 02.06.2021 до 30.06.2021. Господарський суд міста Києва рішенням від 29.11.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023, позовні вимоги задовольнив повністю.
61. Верховний Суд у постанові від 06.06.2024 у справі №910/4269/22 вказав:
"8.26. Верховний Суд зазначає, що поза увагою судів першої та апеляційної інстанції у контексті застосування приписів Постанови №332 (з урахуванням внесених змін постановами НКРЕКП від 27.02.2022 №333 та від 26.04.2022 №413) залишилось дослідження та оцінка моделі поведінки ПрАТ "Укренерго", визначена Регулятором "як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій", з огляду на час звернення з позовом до суду та дати вирішення спору у розрізі періоду нарахування штрафу та його стягнення.
8.27. Верховний Суд виходить з того, що висновки судів попередніх інстанцій в частині стягнення штрафних санкцій (штрафу) не в повній мірі відповідають правовим висновкам, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2024 у справі №911/1359/22 щодо застосування положень постанови №332 (з урахуванням внесених змін постановами НКРЕКП від 27.02.2022 №333 та від 26.04.2022 №413) та положенням означених постанов НКРЕКП.
8.28. З огляду на приписи частини четвертої статті 300 ГПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, ураховуючи те, що суд першої інстанції не з`ясував питання необхідності застосування норми права, що регулює спірні правовідносини, а суд апеляційної інстанції не усунув вказані порушення, що мало своїм наслідком не встановлення обставин, що є визначальними, вагомими і ключовими у цій справі у вирішенні даного спору, ураховуючи доводи касаційної скарги, які є нерозривними у їх сукупності, межі розгляду справи судом касаційної інстанції, імперативно визначені статтею 300 ГПК України, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції".
62. Колегія суддів встановила, що за наслідком нового розгляду справи №910/4269/22 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення від 10.10.2024, яким позов задовольнив, при цьому зазначивши, що у справі №911/1359/22 предметом позову є стягнення штрафних санкцій за невиконання договірних зобов`язань у березні 2022 року, у той час як у цій справі №910/4269/22 - у червні 2021 року, тобто до початку повномасштабного російського вторгнення в Україну та введення в країні воєнного стану. 
63. У справі №910/4286/22 Публічне акціонерне товариство "Центренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Енерго Збут" про стягнення 2 238 984,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів №20/21-97-РДД від 05.05.2021 не здійснив оплату та відмовився від відбору зазначеного у додатку №1 обсягу електричної енергії за період з 02.06.2021 по 31.09.2021, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача штраф. Господарський суд міста Києва рішенням від 08.02.2023, яке Північний апеляційний господарський суд постановою від 12.07.2023 залишив без змін, позов задовольнив повністю.
64. Верховний Суд у постанові від 12.06.2024 у справі №910/4286/22 зазначив таке:
"5.52.Таким чином поза увагою судів залишилось дослідження та оцінка моделі поведінки ПАТ "Центренерго", визначена Регулятором "як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій", з огляду на час звернення з позовом до суду та дати вирішення спору.
5.53.У цьому аспекті Суд зазначає, що висновки судів попередніх інстанцій в частині стягнення штрафу не в повній мірі відповідають правовим висновкам, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2024 у справі №911/1359/22, щодо застосування положень постанов НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (з урахуванням внесених змін постановами НКРЕКП від 27.02.2022 №333 та від 26.04.2022     №413) та означеним Постановам.
5.54.З огляду на викладене, доводи касаційної скарги в частині неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права під час розгляду первісних позовних вимог щодо стягнення штрафу знайшли своє часткове підтвердження під час касаційного перегляду справи, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень в частині первісного позову та передачі справи у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення обставин щодо наявності правових підстав/передчасності заявлених позивачем вимог про стягнення штрафних санкцій     з відповідача за первісним позовом, як учасника ринку електричної енергії за договором, укладеним відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" саме з урахуванням положень постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №413".
65. Окрім цього, у постанові від 10.07.2024 у справі №922/1246/22 зазначено:
"56.Враховуючи приписи п.16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332, яка є чинною та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафної санкції у вигляді пені, починаючи з 24.02.2022.
57. Щодо нарахування пені за розподілену електричну енергію з 01.02.2022 по 24.02.2022 Верховний Суд зазначає таке.
58. Оскільки відповідно до п.1.1 Додатку 1 до Договору розрахунковим періодом є календарний місяць (з першого по останнє число включно), у якому здійснюється купівля-продаж електричної енергії постачальником, а також те, що оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється постачальником самостійно на поточний рахунок оператора системи за вартістю, розрахованою, виходячи з обсягів електричної енергії, зазначених у реєстрі (скоригованому реєстрі) на поточний розрахунковий період, та діючого тарифу на розподіл електричної енергії, з урахуванням ПДВ (п.2.1 Додатку №1 до Договору), до сплати пені за цей часовий проміжок також застосовуються приписи п.16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332".
66. Враховуючи наведене вище та беручи до уваги, що характер спірних правовідносин у цій справі №908/948/23 та справах №908/818/22, №908/815/22, №908/816/22, №908/817/22, №910/4264/22, №910/4273/22 в контексті застосування приписів постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 до вимог про стягнення штрафних санкцій, нарахованих на зобов`язання, які виникли до введення в Україні воєнного стану не є очевидно неподібним, а доводи, викладені в ухвалі Верховного Суду від 05.02.2025 у справі №908/948/23 щодо необхідності передачі цієї справи на розгляд Об`єднаної палати, не є вочевидь неприйнятними, справа №908/948/23 підлягає прийняттю до розгляду Об`єднаною палатою відповідно до ч.2 ст.302 ГПК».

11. Зі змісту оскаржуваної постанови у цій справі вбачається, що суд апеляційної інстанції зазначив таке:

«Як зазначає відповідач у своїй апеляційній скарзі, відповідно до приписів вищевказаної Постанов НКРЕКП нарахування пені та штрафу за несвоєчасні розрахунки за Договором зупиняються саме з дати введення воєнного стану, тобто з 24.02.2022 року, а не з 26.04.2022 року. Судом було залишено поза увагою такі твердження Відповідача, що є протиправним. Таким чином, нарахування пені та штрафу починаючи з 24.02.2022 року є таким, що суперечить нормам чинного законодавства.
Колегія суддів зазначає, що Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, як Регулятор, прийняла у межах своїх повноважень постанову від 25.02.2022 № 332 з метою забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25 лютого 2022 року, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «;Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».
Згідно з пунктом 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».
Згідно з підпунктом 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.
Отже, з урахуванням дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та постанов НКРЕКП, пункт 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.
Натомість підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.04.2024 у справі №911/1359/22 констатував, що постанова № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) прийнята НКРЕКП (Регулятором) в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись ними у своїй господарській діяльності.
Враховуючи, що Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому Законами України було неодноразово продовжено і по цей час, з 24.02.2022 зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».
Суд першої інстанції наведеного не врахував та залишив поза увагою, що регулятор у положеннях підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 чітко визначив період, на який поширюється дія цього положення, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, що стосується спірного періоду нарахування пені».

12. Верховний Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

13. Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

14. Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та частини четвертої статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. 

15. Відповідно до пункту 7 частини першої та частини третьої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному поряду палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

16. Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

17. З огляду на викладене, беручи до уваги предмет, вимоги касаційної скарги та підстави і доводи касаційного оскарження, доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу у сукупності, думки представників позивача та відповідача щодо подібності спірних правовідносин у справах №908/948/23 і №908/2251/22, Суд дійшов висновку про те, що правовий висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №908/948/23 може мати суттєве значення для правильного вирішення спірного питання у цій справі, з точки зору застосування приписів Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 для регулювання спірних правовідносин, а також те, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, та зважаючи на висновки Великої Палати, які викладені у постанові від 05.03.2025 у справі №910/13175/23 щодо зупинення провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, та завдання Верховного Суду щодо забезпечення єдності судової практики, колегія суддів з власної ініціативи вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі, відповідно до пункту 7 частини першої статті 228, пункту 11 частини першої статті 229 ГПК України, до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №№908/948/23.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235, 314 ГПК України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2025 у справі №908/2251/22 зупинити до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №908/948/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова

Суддя                                                                                          І. Бенедисюк

Суддя                                                                                          І. Булгакова