ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа №  927/241/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В., 
секретар судового засідання - Мельникова Л. В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»
на рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд»
до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»
про стягнення 2 352 556, 91 грн.

У судовому засіданні взяли участь представники: позивача - Кузьмічова Т. В. та відповідача - Михайлик Л. Г.

1. Короткий зміст позовних вимог і заперечень
1.1. У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про стягнення заборгованості за постачання природного газу в сумі 2 352 556,91 грн.
1.2. Позовні вимоги мотивовано порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 2021/1316 постачання природного газу від 09.12.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» (далі - позивач, ТОВ «Прикарпатенерготрейд» та/або Постачальник) як постачальником та Акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» як споживачем (далі - відповідач, АТ «ДПЗКУ» та/або споживач) (далі - договір).
1.3. У відзиві на позов відповідач проти позовних вимог заперечив, з огляду на те, що:
- позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ґрунтуються виключно на інформації, одержаній позивачем з інформаційної платформи оператора газотранспортної системи щодо споживання Філією АТ «ДПЗКУ» «Хлібна база № 83» у січні 2022 року. Вказані дані внесені оператором на інформаційну платформу в результаті безпідставного донарахування обсягу спожитого  природнього газу, неправомірність якого підтверджується вимогою Національної комісії, що здійснює державне регулювання  у сфері енергетики  та комунальних послуг від 29.12.2022 № 18158/14.1.2/7-22, якою зобов`язано Акціонерне товариство «Чернігівгаз» (далі - АТ «Чернігівгаз») скасувати здійснений по об`єкту споживача розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу;
- Філія АТ «ДПЗКУ» «Хлібна база № 83» була відключена від газопостачання 05.01.2024, а тому споживання 40421,94 м куб. природного газу за чотири дні січня було неможливим;
- у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази споживання Філією АТ «ДПЗКУ» «Хлібна база № 83» у січні 2022 року 40421,94 м куб. природного газу на суму 2 352 556,91 грн;
- посилання позивача на ненадання відповідачем мотивованої відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу є безпідставні, оскільки безпосередньо позивач визнає, що листом від 10.02.2022 № 86 відповідач повідомив про необхідність встановлення показів лічильника.
1.4. У свою чергу Позивач у відповіді на відзив вказував, що:
- використання ТОВ «Прикарпатенерготред» даних щодо споживання відповідачем природного газу для проведення розрахунків за спожитий газ в січні 2022 року, відповідно до даних АТ «Чернігівгаз», відображених на інформаційній платформі оператора ГТС (ТОВ «Оператор газотранспортної системи України»), у повному обсязі узгоджуються з умовами пункту 4.3 договору; 
- акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачем за січень 2022 року, оформленого АТ «ДПЗКУ» та АТ «Чернігівгаз», як це передбачено підпунктом 4.3.1 договору, на адресу ТОВ «Прикарпатенерготрейд» не надходило;
- в умовах наявності спору щодо спожитих обсягів природного газу в січні 2022 року між АТ «ДПЗКУ» та АТ «Чернігівгаз», ТОВ «Прикарпатенерготрейд» правомірно використало дані Оператора ГРМ для проведення нарахування спожитого відповідачем природного газу.
1.5. Відповідач у письмових поясненнях посилався на те, що згідно з наданим позивачем актом № 01-2022-2006000215 врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2022 року в період з 01.01.2022 по 08.01.2022 обсяг небалансу становив 0.  Неправомірно внесена  АТ «Чернігівгаз» на інформаційну платформу Оператора ГТС інформація щодо споживання філією в січні 2022 року 40421,94 м куб. природного газу не є належним доказом споживання останньою в січні 2022 року вказаного об`єму природного газу.
2. Фактичні обставини справи, встановлені судами
2.1. Як свідчать матеріали справи та установили суди попередніх інстанцій, 09.12.2021 між ТОВ «Прикарпатенерготрейд» (далі - постачальник) та АТ «ДПЗКУ» (далі - споживач) укладено договір № 2021/1316 постачання природного газу.
За приписами пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природний газ, в обсягах за ціною та у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується прийти газ та оплатити постачальнику його вартість, у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених договором.
За приписами пункту 1.2 договору постачальник продає споживачу природний газ в обсязі 237 200 м.куб. за наявності його обсягів, в тому числі помісячно: січень 2022 року - 14 500 м.куб, лютий 2022 року - 2 300 м.куб, березень 2022 року - 2  500 м.куб, квітень 2022 року - 1 000 м.куб, травень 2022 року - 0 м.куб; червень 2022 року - 0 м. куб, липень 2022 року - 0 м.куб, серпень 2022 року - 3 000 м.куб, вересень 2022 року - 15 000 м.куб, жовтень 2022 року - 26 000 м.куб, листопад 2022 року - 102 400 м.куб, грудень 2022 року - 72 500 м.куб.
Вказані обсяги є плановими та можуть зменшуватися або збільшуватися в порядку, передбаченому пунктом 1.5 договору.
Не пізніше 25 числа місяця, що передує місяцю постачання Споживач надає Постачальнику загальну заявку на весь місяць постачання з визначенням обсягів постачання подобово. Зменшення/Збільшення/Анулювання обсягу природного газу здійснюється на підставі письмових заявок Споживача, які подаються електронною поштою не пізніше ніж до 08:00 UTC (10:00 за київським часом) години доби, що передує добі постачання, на яку подається заявка. Подання заявки, коригування заявлених обсягів здійснюється шляхом направлення електронного повідомлення з електронної пошти Споживача на електронну пошту Постачальника. Факт подачі та прийняття заявки/коригування підтверджується надсиланням з електронної пошти gaz@pret.com.ua на електронну адресу Споживача, вказану в Реквізитах сторін, інформації про включення заявленого/відкоригованого обсягу постачання та інформацією, наведеною у особистому кабінеті. У випадку виявлення невідповідності поданої заявки/коригування Споживач невідкладно, але не пізніше 5 годин з моменту отримання повідомлення, повідомити про невідповідність.
Відповідно до пункту 1.5.1 договору у разі відсутності письмової заявки споживача відповідно до пункту 1.5 договору постачальник здійснює постачання природного газу в обсягах, відповідно до пункту 1.2 договору.
У пункті 1.7 договору встановлено, що у випадку неподання споживачем заявки у строк та у порядку, встановлених пунктом 1.2.2, пунктом 1.3, пунктом 1.5 даного договору, обсяг природного газу, що поставлений постачальником, підтверджується щомісячними актами приймання-передачі газу оформленими згідно з розділом 4 даного договору, та підлягає оплаті споживачем в порядку встановленому даним договором.
Поряд з цим, загальна вартість договору складається із суми вартостей природного газу, переданого у власність споживачу протягом строку дії договору. (пункт 2.1 договору).
Ціна природного газу за 1 000, 00 куб.м. погоджується сторонами договору у додатковій угоді до договору (пункт 2.2 договору).
На виконання вище наведених договірних умов між позивачем та відповідачем були укладені відповідні додаткові угоди до договору, зокрема, додаткова угода від 23.12.2021 № 1, якою визначено ціна за 1 000 куб. м природного в січні 2022 року у розмірі 58 200, 00 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 9 700,00 грн.
Загальна вартість природного газу, який постачається за договором у січні 2022 року, обсягом 14 500, 00 м.куб без врахування вартості розподілу по території України складає 843 900, 00 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 140 650, 00 грн.
Відповідно до пункту 2.6 договору датою належного виконання Споживачем обов`язку щодо оплати вартості поставленого природного газу у відповідному місяці поставки вважається день надходження грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.
Оплата вартості за спожиті обсяги газу здійснюється Споживачем, виключно грошовими коштами шляхом перерахування їх на рахунок Постачальника, в місяці наступному за місяцем постачання (пункт 3.2 договору).
На підставі пункту 3.3 договору остаточний розрахунок за фактично поставлений/спожитий обсяг газу, здійснюється Споживачем протягом 5 днів з дати отримання рахунку, але не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за місяцем споживання/постачання.
Датою оплати визначається дата, на яку припадає зарахування коштів на рахунок Постачальника (пункт 3.5 договору).
Розділом 4 договору впорядковано питання порядку та умов постачання, приймання та обліку газу.
Так, відповідно до пункту 4.1 договору кількість поставленого Споживачу газу визначається за показниками, встановленого у Споживача комерційного вузла обліку, та підтверджується Оператором ГРМ та/або Оператором ГТС.
Приймання-передача газу поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних актів приймання-передачі, які є невід`ємними частинами цього договору, і які є підставою для проведення споживачем остаточних розрахунків за поставлений природний газ у звітному місяці (пункт 4.2 договору).
Для складання актів приймання-передачі природного газу, споживач до 05 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, зобов`язаний надати постачальнику належним чином завірену підписом уповноваженої особи та печаткою споживача копію акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу, складеного між споживачем та Оператором ГРМ або Оператором ГТС (пункт 4.3.1 договору).
За приписами пункту 4.3.2 договору на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператором ГТС постачальник протягом 3 (трьох) днів з дня їх отримання складає, підписує та скріплює печаткою акти приймання-передачі природного газу, в якому зазначається вартість поставленого природного газу, та направляє їх впоживачу.
Відповідно до пункту 4.3 договору споживач протягом 2 (двох) робочих днів з дати одержання актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.
На підставі пункту 4.4 договору у випадку невиконання обов`язку, передбаченого пунктом 4.3 договору, природний газ вважається поставленим та прийнятим споживачем від постачальника у відповідному звітному місяці на підставі даних постачальника та/або документів та/або інформації, які складаються та/або надаються Оператором ГТС та/або Оператором ГРМ до врегулювання розбіжностей відповідно до Договору або в судовому порядку.
Відповідно до пункту 4.5 договору з метою недопущення постачальником небалансу між обсягами природного газу, поданими ним у газотранспортну систему для потреб споживача та обсягами природного газу, відібраними/спожитими споживачем, споживач не пізніше, ніж до 08:00 UTC (10:00 за київським часом) години доби, наступної за добою постачання, надсилає Постачальнику засобами електронної пошти дані про фактичне споживання природного газу за попередню добу.
Згідно з пунктом 11.1 цей договір є укладеним з дати його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками та діє до 31 грудня 2022 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.
На виконання умов договору 10.02.2022 ТОВ «Прикарпатенерготрейд» надіслало відповідачу рахунок за постачання природного газу № 40000000422201209 та акт приймання-передачі природного газу до договору від 31.12.2022 №   4000000042220120, відповідно до якого обсяг поставленого газу становить 40   421,94 м3 (за даними Оператора ГТС України) на суму 2 352 556,91 грн з урахуванням ПДВ.
Відповідно до наявного у матеріалах акта від 31.01.2022 № 4000000042220120 позивачем здійснено поставку відповідачу природного газу на суму 2 352 556,91 грн в об`ємі 40421,940 м куб.
Даний об`єм газу визначено позивачем на підставі даних Оператора ГРМ.
Акт від 31.01.2022 № 4000000042220120 відповідачем не підписано.
Водночас судами установлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.02.2022 відповідач надіслав на адресу ТОВ «Прикарпатенерготрейд» лист № 86 з проханням про відтермінування оплати рахунка № 40000000422201209, оскільки відповідачем встановлюються фактичні показники спожитого газу із АТ «Чернігівгаз» (ОГРМ).
Листом від 17.02.2022 № 698 ТОВ «Прикарпатенерготрейд» надіслало обґрунтовану відмову у відтермінуванні оплати рахунка, оскільки позивач до 20.02.2022 зобов`язаний оплатити вартість негативних небалансів, нарахованих Оператором ГТС.
У матеріалах справи наявні листи відповідача до ТОВ «Прикарпатенерготрейд», у яких відповідач посилається на неправомірність нарахування АТ «Чернігівгаз» обсягів спожитого природного газу в січні 2022 року у розмірі 37 628, 60 м куб.
У свою чергу, судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» листом від 27.04.2023 № 1218 повідомило позивача про те, що обсяг природного газу, використаний відповідачем та внесений в алокацію постачальника ТОВ «Прикарпатенерготрейд» становить: з 01 січня 2022 року по 31 січня 2022 року - 40 421, 94 м.куб., з 01 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року 33, 39 м.куб.
АТ «Чернігівгаз» листом від 27.04.2023 № 14003-Сл-57360-0423 повідомило позивача про те, що обсяги фактичного споживання природного газу з 01 січня 2022 року по 31 січня 2022 року становлять 40 421, 94 м.куб., з 01 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року становлять 33,39 м.куб. Також у вказаному листі АТ «Чернігівгаз» зазначається інформація про те, що обсяги, які відповідач вважає неправомірно нарахованими, не скасовано.
Судами попередніх інстанцій також установлено, що у акті про порушення від 04.01.2022 № CN601, складеному на об`єкті АТ «ДПЗКУ» філія «Хлібна база № 83» (ВОГ Зерносушарка) за адресою: м. Бобровиця вул. Горького,112 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: Розділ ХІ Глава 2 п. 1 п.п.3 - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу), Розділ ХІ, Глава 2 п 3 п.п.1 - пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. Під час обстеження виникли сумніви щодо метрологічних характеристик лічильника заводський номер 7410. Споживач відмовився від підписання акта.
05.01.2022 представниками АТ «Чернігівгаз» складено акт обстеження/контрольного огляду вузла зв`язку, відповідно до якого проведено контрольний огляд комерційного ВОГ, на момент обстеження газоспоживання відсутнє, перерва технологічного процесу. Знято покази лічильника газу та коректора об`єму газу, різниця складає 10000 м куб. в р.у. АТ «Чернігівгаз» ініціює позачергову експертизу лічильника газу ЛГ-К-80-160-1.6-01-Ех, зав. № 7410 згідно акта про порушення від 04.01.2022 № CN601, лічильник демонтовано, запаковано в пакет з поліетилену та опломбовано пломбою Оператора ГРМ та споживача, про що складено протокол щодо направлення ЗВТ на експертизу від 05.01.2022 та протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову повірку.
Відключено від газопостачання згідно правил ПБСГ пункт 3.17 (перерва в роботі ГСО більше трьох діб), встановлено інвентарну заглушку (блінда) та опломбовано.
Листом від 04.02.2022 № 140-Сл-1933-0222 АТ «Чернігівгаз» направило АТ «ДПЗКУ» філії «Хлібна база № 83» акт приймання-передачі природного газу № ЧН00056539 від 31.01.2022 та технічний розрахунок, відповідно до якого об`єм донарахованого газу склав 37628,6 м куб.
У матеріалах справи наявний акт від 13.01.2022 № 08/пл експертизи лічильника газу та пломб типу ЛГ-К-80-160-1.6-01-Ех, зав. № 7410, відповідно до якого встановлено, що ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/пломб не виявлено.
Матеріали справи містять звіт за період з 01.01.2022 по 04.01.2022 по добовим даним об`єму газу, отриманого відповідачем.
Відповідно до протоколу від 28.01.2022 № 38 засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами, що не є побутовими по АТ «Чернігівгаз» остання вирішила акт про порушення № CN601 по АТ «ДПЗКУ» філії «Хлібна база № 83» не задовольняти. Нарахування об`єму розподіленого (спожитого) природного газу споживачу АТ «ДПЗКУ» філії «Хлібна база № 83» відповідно до акта про порушення № CN601 від 04.01.2022 не проводити. Комісією взято до уваги факт придатності лічильника газу згідно свідоцтва про повірку від 13.01.2022 та результат експертизи.
Листом від 29.12.2022 № 18158/14-1.2/7-22 НКРЕКП повідомила АТ «Чернігівгаз» про необхідність скасування здійсненого по об`єкту споживача (відповідача у справі) розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.
Листом від 30.03.2023 № 3502/16.3.2/7-23 НКРЕКП повідомила АТ «Чернігівгаз», що обсяг природного газу по об`єкту споживача (відповідача у справі) має бути визначений у відповідності до даних ВОГ споживача (який визнано придатним до застосування за результатами проведення позачергової повірки).
3. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3.1. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 18.09.2024 у справі №   927/241/24 (суддя Белов С. В.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 (Гончаров С. А. - головуючий, судді: Тищенко О. В., Сибіга О. М.) позов задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 2 352 556, 91 грн, судовий збір у сумі 35 288,35 грн.
3.2. Судові рішення аргументовані тим, що 10.02.2022 на виконання умов договору постачальник надіслав споживачеві рахунок за постачання природного газу №   40000000422201209 та акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2022, відповідно до якого обсяг поставленого газу становить 40 421,94 м3 (за даними Оператора ГТС України) на суму 2 352 556,91 грн з урахуванням ПДВ. Вказаний акт приймання-передачі природного газу відповідачем не підписано. Проте ураховуючи, що вмотивованої відмови від підписання відповідачем акта приймання-передачі природного газу від 31.12.2022 лист споживача від 10.02.2022 № 86 не містить, відповідно до положень пункту 4.4 договору природний газ вважається поставленим та прийнятим споживачем від постачальника у відповідному звітному місяці на підставі даних (інформації), наданих Оператором ГРМ до врегулювання розбіжностей відповідно до договору або в судовому порядку. Відтак, ураховуючи положення пункту 3.3 договору, суди дійшли висновку, що строк оплати вартості поставленого газу у січні 2022 року - до 15.02.2022. Оскільки, у встановлені договором строки відповідач вартість газу не оплатив наявні підстави для задоволення позову.
При цьому, відхиляючи доводи відповідача про те, що дані щодо споживання останнім природного газу у спірний період включені Оператором ГРМ безпідставно, а також на те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази споживання Філією АТ «ДПЗКУ» «Хлібна база № 83» в січні 2022 року 40421,94 м куб. природного газу на суму 2 352 556,91 грн, суди із посиланнями на положення глави 2 розділу IV, пункту 7 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРС), розділ V постанови НКРЕКП від 30 09.2015 №2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу», пункту 12 розділу 11 Правил постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, вказали, що:
позивач як постачальник природного газу, провів нарахування за постачання природного газу у звітному періоді на підставі відомостей, отриманих від оператора ГРМ про обсяг поставленого газу;
відповідно до пункту 5.6 договору розподілу природного газу № 094211Е28SCP016, укладеного між споживачем (відповідачем) та Оператором ГРМ (АТ «Чернігівгаз») визначені за умовами цього договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ;
з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що АТ «Чернігівгаз» (оператор ГРМ) зобов`язаний був скасувати здійснений по об`єкту відповідача розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у спірний період, а також визначити у відповідності до даних ВОГ Споживача обсяг природного газу, проте станом на день прийняття рішення у справі доказів скасування розрахунку необлікованого (донарахованого) газу та визначення у обсягу природного газу у відповідності до даних ВОГ споживача сторони не надали, як не надали відповідного судового рішення щодо врегулювання питання розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого газу;
у матеріалах справи відсутні будь-які достатні докази того, що відповідач будь-яким способом звертався до позивача з повідомленнями про фактичне споживання або не споживання природного газу у спірний період, а саме про проведення перевірки на об`єкті відповідача, припинення газопостачання, а також не направляв звіти щодо подобових даних щодо об`ємів газу.
4. Короткий зміст касаційної скарги і заперечення на неї
4.1. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Чернігівської області від 18.09.2024 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 у справі № 927/241/24, відповідач звернулвся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та постанову, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
4.2. За змістом касаційної скарги її подано на підставі положень пунктів 3, 4 частини другої статті 287 Господарського кодексу України (далі - ГПК України).
4.3. Так, на обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник наголошує на відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а саме щодо належного способу захисту прав споживача природнього газу у справах за позовами постачальників до споживачів про стягнення вартості поставленого природного газу, зокрема чи повинні суди у вказаній категорії справ:
встановлювати фактичний обсяг спожитого споживачем газу та перевіряти достовірність наданих Оператором відомостей про обсяг споживання/нарахування природного газу, якщо споживач заперечує факт/обсяг споживання/нарахування?
Чи є ефективним способом захисту прав споживача звернення до суду з окремим позовом для встановлення факту неправомірного донарахування Оператором обсягу спожитого природнього газу? Яке право споживача порушене в такому випадку? Та чи позбавлений споживач права оскаржувати таке нарахування Оператора у справах за позовами постачальників до споживачів про стягнення вартості поставленого природного газу?
Які обставини підлягають встановленню у справах за позовами постачальників до споживачів про стягнення заборгованості за спожитий природній газ?
У контексті наведених доводів скаржник наголошує, що ухиляючись від встановлення всіх обставин даної справи, зокрема, зазначаючи, що сторони не надали судового рішення щодо врегулювання питання розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого газу, суди попередніх інстанцій допустили порушення як статей 76, 236, 237 ГПК України, так і принципу процесуальної економії та недопущення подвоєння судових проваджень, що зазначений у постановах Верховного Суду, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц (пункт 44), від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 02.02.2021 у справі №   925/642/19 (пункт 50), від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 (пункт 94), від 20.10.2021 у справі № 9901/554/19 (пункт 19), від 08.02.2022 у справі №   209/3085/20 (пункт 24), від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 (пункт 5.6)).
За твердженням скаржника, суди передніх інстанцій позбавили відповідача права захистити свої права в даній справі, безпідставно зазначаючи про необхідність надання суду судового рішення в іншій справі про врегулювання питання розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого газу.
Слід зазначити, що сам по собі розрахунок Оператора жодним чином не порушує права відповідача, а тому факт щодо обсягу нарахувань спожитого природнього газу мав бути встановлений судом першої інстанції під час розгляду даної справи.
4.4. На обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України скаржник вказує на порушення судами положень статей 73, 74, 76, 86, 236, 237 ГПК України.
У контексті наведених доводів скаржник зауважує, що розглядаючи спір за позовом постачальника до споживача про стягнення заборгованості за договором поставки природнього газу суд має встановити на підставі належних та допустимих доказів ряд обставин, зокрема:
Чи мав місце факт постачання постачальником заявленого в позовній заяві обсягу природнього газу?
Чи була підключена філія до споживання природного газу в період часу за який стягується заборгованість?
Чи дотримана Оператором встановлена чинним законодавством процедура нарахування спожитого обсягу природнього газу.
Однак, за твердженням скаржника, під час розгляду справи в суді першої інстанції судом не були встановлені вказані обставини. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що постачальник природного газу провів нарахування за постачання природного газу у звітному періоді на підставі відомостей, отриманих від Оператора ГРМ. Тобто, рішення судів першої інстанції ґрунтується виключно на підставі нарахування позивача згідно відомостей, одержаних від Оператора та на твердженні, що сторони не надали суду рішення суду про оскарження розрахунку Оператора.
За твердженням скаржника, в порушення частини третьої статті 86 ГПК України, суди попередніх інстанцій ухвалили рішення суду про стягнення з державного підприємства за 4 дні січня 2022 року 2 352 556,91 грн виключно на підставі донарахувань Оператора, без перевірки законності та обґрунтованості таких нарахувань та без встановлення змісту господарської операції - фактичного обсягу газу спожитого в звітному періоді.
При цьому суди першої та апеляційної інстанцій взагалі не дослідили жоден з наданих відповідачем доказів на підтвердження відсутності споживання в січні 2022 року природнього газу.
За твердженням скаржника, під час розгляду даної справи суди не були позбавлені можливості залучити до участі у справі як третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», перевірити правомірність донарахування Акціонерним товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» обсягу спожитого природнього газу за січень 2022 та встановити об`єм та/або обсяг розподіленого та спожитого газу.
Проте розгляд справи здійснено судами попередніх інстанцій формально, без встановлення жодних обставин справи, виключно на підставі наданого позивачем розрахунку.
При цьому, сторони правомірно розраховували, що в результаті розгляду даного спору буде визначено обсяг спожитого філією відповідача природного газу та його вартість. 
При цьому судом взагалі не надано оцінку як вищезазначеному розрахунку, так і іншим наявним у справі доказам, на підставі яких суд міг достовірно встановити дійсний обсяг споживання філією природного газу в січні 2022 року, а саме: протоколу від 28.01.2022 № 38 засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами, що не є побутовими по АТ «Чернігівгаз»; вимозі від 29.12.2022 №   18158/14.1.2/7-22; звіту коректора КПЛГ-1.02Рзав № 2809 за грудень 2021 та січень 2022 року; акту обстеження/контрольного огляду вузла обліку від 05.01.2022; акту № 01-2022-2006000215 врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2022 року; листу від 10.02.2022 № 86; листу ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 27.04.20232.
За твердженням скаржника, судами взагалі не з`ясована технічна спроможність з урахуванням наявного у філії відповідача обладнання спожити 10 000 м куб природного газу за 4 дні.
4.5. Також у тексті касаційної скарги міститься посилання щодо незастосування судами першої та апеляційної інстанцій положень пункту 1 глави 1 розділу ХІ, пункту 5 глави 4 розділу ХІ, пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС.
4.6. ТОВ «Прикарпатенерготрейд» у відзиві просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення та постанову - залишити без змін. 
5. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду
5.1. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, касаційний господарський суд переглядає оскаржувані рішення та постанову в межах доводів та вимог касаційної скарги.
5.2. Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).
Як установили суди попередніх інстанцій, за своєю юридичною природою, укладений між сторонами договір є договором поставки.
Відповідно до статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
У постанові від 18.08.2023 у справі № 927/211/22 Верховний Суд вказав, що двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору продавець бере на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець, у свою чергу, зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (стаття 662 ЦК України).
Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Як установлено судами попередніх інстанції, на виконання умов договору ТОВ   «Прикарпатенерготрейд» надіслало відповідачу рахунок за постачання природного газу від 10.02.2022 №   40000000422201209 за січень 2022 року та акт приймання-передачі природного газу до договору від 31.12.2022 №   4000000042220120, відповідно до якого обсяг поставленого газу становить 40   421,94 м3 на суму 2 352 556,91 грн з урахуванням ПДВ. Даний об`єм газу визначено позивачем на підставі даних Оператора ГРМ.
Проте, акт від 31.01.2022 № 4000000042220120 відповідачем не підписано. Разом з цим, листом від 10.02.2022 № 86 відповідач звернувся до позивача із проханням про відтермінування оплати рахунка № 40000000422201209, оскільки відповідачем встановлюються фактичні показники спожитого газу із АТ «Чернігівгаз» (ОГРМ).
Вмотивованої відмови відповідача від підписання акта від 31.01.2022 №   4000000042220120 лист від 10.02.2022 № 86 не містить.
За таких підстав, як вірно встановлено судами попередніх інстанцій з урахуванням умов договору, а саме пункту 3.3, строк оплати вартості поставленого газу за січень 2022 року був до 15.02.2022.
У встановлені договором строки відповідача вартість газу не оплатив.
Заперечуючи проти позовних вимог відповідача посилався на те, що дані щодо споживання останнім природного газу у спірний період включені Оператором ГРМ безпідставно, а також на те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази споживання Філією АТ «ДПЗКУ» «Хлібна база № 83» в січні 2022 року 40421,94 м куб. природного газу на суму 2 352 556,91 грн.
Тобто споживач наполягав на наявності розбіжностей у частині визначення Оператором ГРМ об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого ним газу у січні 2022 року.
У контексті наведеного варто звернути увагу на те, що главою 3 розділу IX Кодексу ГРС закріплений порядок обліку природного газу по об`єктах споживачів, що не є побутовими. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що споживач зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового газового місяця надати Оператору ГРМ у спосіб та за формою, визначеними договором розподілу природного газу, звіт про дані комерційного вузла обліку за розрахунковий період.
У разі ненадання споживачем звіту про дані комерційного ВОГ протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункової дати місяця об`єм спожитого (розподіленого) природного газу за розрахунковий період визначається за сумою обсягів добового споживання, переданих Оператором ГРМ за процедурою Кодексу ГГС до Оператора ГГС протягом газового місяця.
Визначені Оператором ГРМ в акті приймання-передачі природного газу фактичні об`єм та обсяг розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду (календарного місяця) передаються Оператору ГГС у встановленому Кодексом ГРМ порядку для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником. Споживач зобов`язується поінформувати постачальника про загальний об`єм та обсяг розподіленого та спожитого природного газу за відповідний період відповідно до вимог Правил постачання природного газу.
Згідно положень пункту 7 глави 3 розділу IX Кодексу ГРС, за наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов договору розподілу природного газу, а у разі не досягнення згоди - у судовому порядку. До вирішення цього питання об`єм (обсяг) спожитого (розподіленою) природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.
З огляду на зазначені норми глави 3 розділу IX Кодексу ГРС можна зробити висновок, що вказаними положеннями визначено чітку послідовність встановлення та фіксації обсягів розподіленого природного газу. Водночас, за наявності спору між споживачем, що не є побутовим, та Оператором ГРМ в частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого природного газу, судам необхідно встановити на підставі поданих сторонами доказів фактичний обсяг (об`єм) споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, за спірний період. 
Аналогічні правові висновки викладено, у постановах Верховного Суду від 05.07.2022 у справі № 904/3866/21 та від 18.04.2024 у справі № 910/5645/23 .
Крім того, Постановою НКРЕКП від 30 09.2015 № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу» (далі - Постанова) також закріплено, що функції/повноваження по обліку фактично спожитого природного газу реалізуються Оператором ГРМ та безпосередньо Споживачем, при цьому Постачальники природного газу лише використовують отримані від них відповідні давні.
Зокрема, відповідно до розділу V Постанови, визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні. Для визначення об`єму розподілу за споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача. Оператор ГРМ зобов`язується в установленому порядку передавати інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для можливості її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником Споживача. Споживач (крім побутового) зобов`язується довести інформацію про спожитий об`єм та обсяг розподіленого та спожитого природного газу за відповідний період своєму постачальнику. Визначені за умовами цього Договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.
Разом з тим, з метою оперативного контролю за процесом споживання природного газу всіма категоріями споживачів, державою була розроблена та впроваджена у роботу електронна платформа, принципи її функціонування передбачені Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 (надалі - Правила)
Інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог Кодексу (абзац 46 пункту 5 глави 1 розділу Кодексу газотранспортної системи).
Кожному споживачу присвоюється ЕІС-код (Encrgy ldcntification Code) - персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку (за необхідності), присвоєний в установленому порядку Оператором ГРМ (по споживачах, які підключені до газорозподільної системи) або Оператором ГТС (по споживачах, які підключені до газотранспортної системи) (абзац 3 пункту 5 Правил постачання природного газу).
Адміністрування платформи здійснює державне підприємство - Оператор ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС України. Головним призначенням створення і впровадження Державою Платформи була автоматизація процесів електронної взаємодії та документообігу між всіма суб`єктами ринку природного газу - Оператором ГТС, операторами газорозподільних мереж (Оператори ГРМ), постачальниками газу та споживачами під час здійснення діяльності по забезпеченню потреб споживачів природним газом. Доступ до платформи здійснюється шляхом застосування персональних логінів і паролів, які надаються Оператором ГТС всім учасникам ринку природного газу. Після запуску платформи - будь-який обмін інформацією в частині встановлення планових та визначення фактичних обсягів спожитого природного газу у розрізі постачальників та споживачів, які уклали з ними господарські договори на придбання ресурсу природного газу здійснюється в електронному вигляді (без дублювання на паперових носіях), зокрема:
1. Інформація про фактично спожиті обсяги у звітному місяці певним споживачем - вноситься до Платформи Оператором ГРМ (AT «Чернігівгаз») у визначені терміни;
2. Постачальники використовують інформацію з Платформи для складання ними Актів приймання - передачі природного газу у звітному періоді Споживачам, зокрема для проведення нарахування за фактичні обсяги спожитого природного газу;
3. Інформація Платформи використовується Оператором ГТС для визначення обсягу зобов`язань перед ним інших учасників ринку природного газу.
Відповідно до Глави 2 розділу IV Кодекс ГРС, з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG). Для кодування використовується ЕІС-код. На ринку природного газу використовуються ЕІС-коди, що присвоєні відповідно до регламенту ЕІС-схеми для кодування та ідентифікації в енергетиці. Кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один ЕІС-код Схема ідентифікації вимагає, щоб присвоєні ЕІС-коди були унікальними та незмінними протягом довгого періоду часу. ЕІС-коди, видані уповноваженим органом їх видачі за межами України, місцевим видавничим бюро, є дійсними на території України та приймаються оператором газотранспортної системи. ЕІС-код являє собою фіксовану за довжиною послідовність алфавітно-цифрових символів (16 позицій).
Код ідентифікації суб`єкта ринку природного газу відповідної групи - визначений оператором газотранспортної системи або оператором газорозподільної системи алфавітно-цифровий код, що ідентифікує суб`єкта ринку природного газу, у тому числі споживача, що приєднаний до газорозподільної системи або код точки комерційного обліку, яка використовується для визначення об`ємів та обсягів природного газу для складання актів приймання-передачі між суб`єктами ринку природного газу та їх взаєморозрахунків.
Відповідно до пункту 12 розділу 11 Правил, за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.
На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.
Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.
Так, з урахуванням вищезазначених положень, як процесуального так і спеціального законодавства, яким врегульовано правовідносини з надання послуг розподілу та споживання природного газу, у разі наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов саме договору розподілу природного газу, а у разі не досягнення згоди - у судовому порядку. Отже суди саме у межах спору між споживачем, що не є побутовим, та Оператором ГРМ в частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого природного газу, встановлюють фактичний обсяг (об`єм) споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, за спірний період. При цьому до моменту урегулювання відповідних розбіжностей між Оператором ГРМ та споживачем, зокрема, в судовому порядку, об`єм (обсяг) розподіленого та спожитого природного газу встановлюється постачальником відповідно до даних Оператора ГРМ.
Також варто звернути увагу на те, що відповідно до пункту 5.6 Договору розподілу природного газу № 094211Е28SCP016, укладеного між Споживачем (Відповідачем) та Оператором ГРМ (АТ «Чернігівгаз») визначені за умовами цього Договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між Споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.
Положеннями укладеного між сторонами цієї справи договору також визначено, що у випадку невиконання обов`язку, передбаченого пунктом 4.3 договору, природний газ вважається поставленим та прийнятим споживачем від постачальника у відповідному звітному місяці на підставі даних постачальника та/або документів та/або інформації, які складаються та/або надаються Оператором ГТС та/або Оператором ГРМ до врегулювання розбіжностей відповідно до Договору або в судовому порядку
Крім того, відповідно до умов пункту 4.5 договору з метою недопущення Постачальником небалансу між обсягами природного газу, поданими ним у газотранспортну систему для потреб Споживача та обсягами природного газу, відібраними/спожитими Споживачем, Споживач не пізніше, ніж до 08:00 UTC (10:00 за київським часом) години доби, наступної за добою постачання, надсилає Постачальнику засобами електронної пошти дані про фактичне споживання природного газу за попередню добу.
Дана умова договору кореспондується з умовою договору № 094211Е28SCP016, відповідно до якої Споживач (крім побутового) зобов`язується довести інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого та спожитого природного газу за відповідний період своєму постачальнику (пункт 5.6).
Судами попередніх інстанцій установлено, що у матеріалах справи відсутні будь-які достатні докази того, що відповідач будь-яким способом звертався до позивача з повідомленнями про фактичне споживання або не споживання природного газу у спірний період, а саме про проведення перевірки на об`єкті Відповідача, припинення газопостачання, а також не направляв звіти щодо подобових даних щодо об`ємів газу.
Ураховуючи вище наведене, а також зважаючи на те, що у вказаній справі, судами попередніх інстанцій достеменно встановлено, а відповідачем не спростовано невиконання обов`язку, передбаченого пунктами 4.3, 4.5 договору, а також відсутність доказів врегулювання розбіжностей між споживачем та Оператором ГРМ у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого газу за січень 2022 року відповідно до умов договору розподілу природного газу та/або в судовому порядку, а також доказів визначення обсягу спожитого природного газу відповідно до даних ВОГ споживача, колегія судів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.
5.3. Разом з цим, що підстави касаційного оскарження передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, колегія суддів зазначає про таке.
Касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, наведених скаржником і які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначається підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.
Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства, закріплених у частині третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Верховний Суд звертає увагу на те, що пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Зміст наведеної норми права свідчить про те, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
За змістом пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Отже, умовами касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень із зазначеної підстави є: (1) відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, (2) відсутність такого висновку саме у подібних правовідносинах.
При касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити, зокрема, зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №  908/2287/17 та постановах Верховного Суду від 04.02.2025 у справі №  909/996/22, від 10.12.2024 у справі № 904/5475/23, від 08.08.2024 у справі №  906/446/23, від 08.08.2024 у справі № 906/497/23.
Водночас у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.
Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.02.2025 у справі № 909/996/22, від 08.08.2024 у справі № 906/446/23, від 08.08.2024 у справі № 906/497/23, від 19.03.2024 у справі № 910/6141/22, від 12.09.2023 у справі №   916/1828/22, від 30.05.2023 у справі № 918/707/22.
Колегія суддів звертає увагу, що правові висновки суду, у тому числі касаційної інстанції, формулюються з огляду на конкретні обставини справи. Тобто на відміну від повноважень законодавчої гілки влади до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для всіх життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права (постанова Великої Палати Верховного суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц).
Формування Верховним Судом висновку має стосуватися спірних конкретних правовідносин, ураховуючи положення чинного законодавства та встановлені судами під час розгляду справи обставини. При цьому формування правового висновку не може здійснюватися поза визначеними статтею 300 ГПК України межами розгляду справи судом касаційної інстанції.
Щодо підстави оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник вказує на відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування положень статей 15, 16 ЦК України, а саме щодо належного способу захисту прав споживача природнього газу у справах за позовами постачальників до споживачів про стягнення вартості поставленого природного газу.
У контексті обраної скаржником підстави касаційного оскарження колегія суддів констатує, що у справі, що розглядається, відсутні підстави для формування висновку Верховного Суду щодо застосування положень статей 15, 16 ЦК   України, які мають загальносистемний характер і застосовуються у всіх випадках коли особа реалізує або захищає свої суб`єктивні права, оскільки скаржник у касаційній скарзі лише окреслює свою позицію щодо правовідносин, в яких, на його думку, відсутній висновок суду касаційної інстанції. Однак він не наводить аргументованого обґрунтування необхідності формування висновку Верховного Суду щодо застосування зазначених ним норм права в контексті спірних правовідносин, які витікають із виконання договору постачання природного газу. При цьому, скаржник намагається вирішити в межах цієї справи спір з іншою особою - Оператором ГРМ щодо наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу у січні 2022 року, які підлягають урегулюванню відповідно до умов договору розподілу природного газу. Колегія суддів звертає увагу на те, що суд не може виходити за межі позовних вимог і не має права надавати сторонам юридичні консультації у формі правових висновків, які не пов`язані з предметом спору. Суд не вправі в межах одного провадження вирішувати спори, які не були предметом позову або в яких беруть участь інші особи.
Зважаючи на викладене, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України не отримала підтвердження під час касаційного провадження.
5.3. Доводи касаційної скарги відповідача, в частині підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України (пункт 4.4 цієї постанови), не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, адже вони фактично зводяться до спонукання Верховного Суду для встановлення інших обставин справи та надання іншої оцінки вказаним доказам, наявним у матеріалах справи, на підставі оцінки яких суди першої та апеляційної інстанцій встановили фактичні обставини справи, що з огляду на вимоги статті 300 ГПК України стосовно меж розгляду справи судом касаційної інстанції не належить до повноважень Верховного Суду.
5.4. Решта доводів касаційної скарги (пункт 4.5. цієї постанови) підставами касаційного оскарження не обґрунтовані, підставою відкриття касаційного провадження не слугували, а тому судом касаційної інстанції і не розглядаються. 
6. Висновки Верховного Суду
6.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
6.2. Згідно з положеннями статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
6.3. Взявши до уваги викладене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції - без змін. 
7. Розподіл судових витрат
7.1. З огляду на висновок Верховного Суду про залишення касаційної скарги без задоволення судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.09.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 у справі № 927/241/24 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          С. К. Могил

                                                                                          О. В. Случ