УХВАЛА

08 серпня 2025 року 
м. Київ
cправа №  361/5524/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Жукова С.В. 
розглянувши заяву Садівничого товариства "Заліське"
про відвід судді Кібенко О.Р.
у справі    №361/5524/19

за позовом  ОСОБА_1 
до Садівничого товариства "Заліське"
про визнання рішень недійсними та зобов`язання підключити будинок до мережі електропостачання,,

ВСТАНОВИВ:
30.07.2025 ОСОБА_1 через систему Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023, додаткове рішення Господарського суду Київської області від 15.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2025.

Для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі №361/5524/19 визначено колегію суддів у складі: Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2025.

Також, 04.08.2025 Садівниче товариство "Заліське" через систему Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2023, додаткове рішення Господарського суду Київської області від 15.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2025.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду касаційної скарги Садівничого товариства "Заліське" у справі №361/5524/19 визначено колегію суддів у складі: Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.

05.08.2025 Садівниче товариство "Заліське" через систему Електронний суд подало заяву про відвід судді Кібенко О.Р. від розгляду справи №361/5524/19.

Ухвалою Верховного Суду від 06.08.2025    заяву Садівничого товариства "Заліське" про відвід судді Кібенко О.Р. від розгляду справи №361/5524/19 визнано необґрунтованою та передано справу №361/5524/19 на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід судді Кібенко О.Р.

За результатами авторозподілу для розгляду заяви Садівничого товариства "Заліське" про відвід судді Кібенко О.Р. у справі №361/5524/19 визначено суддю Жукова С.В., про що свідчить протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2025.

08.08.2025 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло заперечення, в якому він просить відмовити в задоволенні заяви про відвід як безпідставної.

Розглянувши заяву Садівничого товариства "Заліське" про відвід судді Кібенко О.Р. у справі №361/5524/19, Суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на таке.

Заява Садівничого товариства "Заліське" про відвід судді Кібенко О.Р. у справі №361/5524/19 обґрунтована тим, що колегія суддів Кібенко О.Р., Студенець В.І та Кролевець О.А. здійснювала розгляд справи №911/2269/20 за позовом ОСОБА_2 до Садівничого товариства "Заліське" про визнання недійсним рішення загальних зборів Садівничого товариства "Заліське" від 20.08.2016, оформленого протоколом №2; тобто, головуючий суддя Кібенко О.Р. та суддя Студенець В.І вже брали участь у розгляді справи за позовом до того ж відповідача, про той же предмет і з тих же підстав, і вже висловили свою позицію щодо відсутності кворуму за загальних зборах товариства, які відбулись 20.08.2016, однак суддя Студенець В.І. висловив окрему думку у справі; колегія суддів у справі №911/2269/20, незважаючи на повноваження суду касаційної інстанції, вдалась до переоцінки доказів і встановлення обставин; у постанові колегія виокремила ОСОБА_1 і встановила, що він все таки є членом товариства і зареєструвався під №156; щодо інших осіб, прізвища яких зазначались у касаційній скарзі, касаційний суд цього не зробив; створення судом необґрунтованих переваг в поданні та оцінці доказів є порушенням принципу рівності прав сторін у процесі, а вибіркова оцінка окремих доказів та залишення поза увагою інших доказів, які мають суттєве значення для встановлення фактичних обставин справи, є наслідком порушення права на справедливий суд; при розгляді тієї справи колегія суддів тричі видалялась до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, але двічі виходила без проголошення рішення і без будь-яких підстав оголошувала перерву; розгляд суддею Кібенко О.Р. аналогічної справи №911/2269/20 у будь-якому випадку має вплив на її особисті переконання як судді і її позицію щодо предмета даного спору, оскільки розгляд касаційних скарг у справі №361/5524/19 здійснюватиметься не "з чистого аркуша", а вже за наявності у судді Кібенко О.Р. певної сформованої оцінки обставин проведення загальних зборів 20.08.2016, а також доказів, наданих сторонами, які є ідентичними в обох справах.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною першою статті 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Наведеними нормами передбачено обов`язкові підстави для відводу (самовідводу) судді. Втім, посилання на відповідну обставину повинно бути обґрунтованим, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, колегії суддів.

Приписами частини четвертої статті 35 ГПК України імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 9901/22/17).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду; позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій, поведінки судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність; особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Особа яка подала заяву про відвід судді (суддів), повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді (суддів) у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Європейський суд з прав людини зазначає, що у кожній окремій справі потрібно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У межах суб`єктивного критерію ЄСПЛ завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне (рішення ЄСПЛ у справі "Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ, рішення ЄСПЛ § 119; "Хаушільдт проти Данії" (Hauschildt v. Denmark), § 47).

Суд неодноразово наголошував, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником з огляду на приписи частини четвертої статті 38 ГПК України, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій суддів під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці суддів, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів їх безсторонність.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Верховний Суд виходить з імперативного припису частини четвертої статті 35 ГПК України та того, що висновки або позиції суддів/судді, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших таких справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує (аналогічні висновки викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №    761/16124/15-ц).

З огляду на викладене, саме по собі посилання заявника на участь судді у розгляді інших справ, навіть подібних за фактичними обставинами або правовим регулюванням та висновки суду висловлені за змістом таких судових рішень, як і незгода або суб`єктивне ставлення заявника до них не свідчить про наявність упередженості. Сам факт ухвалення судових рішень не може бути доказом упередженості, якщо не доведено наявність особистої зацікавленості. При цьому перелічені у заяві Садівничого товариства "Заліське" доводи не узгоджуються із вищенаведеними нормами законодавства, не підтверджені належними доказами, ґрунтуються на припущеннях, які не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді, які могли б бути перевіреними та/або на переконливі факти, які б могли викликати сумнів у її об`єктивності і неупередженості, з якими процесуальне законодавство пов`язує наявність підстав для відводу судді у розумінні приписів статті 35 ГПК України.

З урахуванням наведеного, доводи заяви Садівничого товариства "Заліське" про відвід судді Кібенко О.Р. від розгляду справи №361/5524/19 не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35 ГПК України для відводу судді, а також не підтверджують упередженість та необ`єктивність судді при розгляді цієї справи, а тому у задоволенні заяви Садівничого товариства "Заліське" необхідно відмовити.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Садівничого товариства "Заліське" про відвід судді Кібенко О.Р. від розгляду справи №361/5524/19.                   

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                               С.В. Жуков