ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року 
м. Київ
cправа №  907/330/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Міщенка І.С., 

секретар судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Офісу Генерального прокурора - Гусарової А.В.,

Товариства з обмеженою відповідальністю «ШБУ-77» - Закордонця М.М.,

Служби відновлення та розвитку інфраструктури 
у Закарпатській області - не з`явився, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 (у складі колегії суддів: Кравчук Н.М. (головуючий), Матущак О.І., Скрипчук О.С.)

у справі № 907/330/24

за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю «ШБУ-77»
до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області,
за участі    Закарпатської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Служби відновлення у Закарпатській області,
про стягнення 31 801    621,53 грн,
ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ШБУ-77» (далі - ТОВ «ШБУ-77») звернулося до суду з позовом до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області про стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 31 801 621,53 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області в частині повної оплати наданих позивачем послуг за договором.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 21.05.2024 задоволено заяву Закарпатської обласної прокуратури про вступ у справу № 907/330/24 в порядку статей 50, 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 01.11.2024 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 рішення Господарського суду Закарпатської області від 01.11.2024 скасовано, позов задоволено. Стягнуто із Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області  на користь ТОВ «ШБУ-77» 31 801 621,53 грн заборгованості за надані послуги.
Не погоджуючись із висновками суду апеляційної інстанції, у квітні 2025 року Заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права та наявність випадків, передбачених пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 ГПК, просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 01.11.2024 залишити в силі.
Ухвалою Верховного Суду від 01.05.2025  відкрито касаційне провадження у справі № 907/330/24 за касаційною скаргою Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 ГПК, та призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.06.2025.
ТОВ «ШБУ-77» у відзиві просить закрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника Закарпатської обласної прокуратури на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18 березня 2025 року у справі № 907/330/24. У разі розгляду касаційної скарги по суті залишити дану скаргу без задоволення, а постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 - без змін.
Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області в судове засідання свого представника не направила.
Відповідно до частини 1 статті 301 ГПК у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням положень статті 300 цього Кодексу.
Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК.
Так, за змістом частини 1, пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання. 
Явка в судове засідання представника сторони - це право, а не обов`язок сторони, і відповідно до положень статті 202 ГПК справа, за умови належного повідомлення сторони про дату, час і місце судового засідання, може розглядатися без її участі, якщо нез`явлення цього представника не перешкоджає розгляду справи по суті.
Ураховуючи положення статті 202 ГПК, наявність відомостей про направлення сторонам ухвал з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, відсутність заяв відповідача щодо розгляду справи, у тому числі, клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності представника відповідача.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників Офісу Генерального прокурора та ТОВ «ШБУ-77», дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків. 
При вирішенні спору судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що 04.04.2023 було опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів UA-2023-04-04-004415-A, згідно з яким замовником предмета закупівлі є Служба автомобільних доріг у Закарпатській області; очікувана вартість предмета закупівлі - 240 864    564,00 грн. 
ТОВ «ШБУ-77» визначено переможцем відкритих торгів; ціна тендерної пропозиції -  237 700    000,00 грн з ПДВ; джерело фінансування - Державний бюджет України та інші бюджети.
29.05.2023 між Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області (замовник) та ТОВ «ШБУ-77» (виконавець) укладено договір № 9 на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку № 2 загальною протяжністю 300,4 км. 
За змістом пункту 1.1 договору виконавець зобов`язався у порядку та на умовах, визначених договором, своїми силами і засобами на власний ризик надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку № 2 загальною протяжністю 300,4 км, ДК 021:2015 Послуги з експлуатації автомобільних доріг, згідно відомості обсягів робіт і дефектного акта та за рахунок коштів державного бюджету (інших бюджетів) та в обумовлений цим договором термін. Замовник зобов`язався  прийняти надані із цим договором та чинним законодавством України належним чином послуги та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів, передбачених на ці цілі на його рахунок.
У пункті 1.2. договору визначено: найменування послуг - експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку № 2 загальною протяжністю 300,4 км. 
Послуги надаються виконавцем згідно з планами-завдань та дефектними актами, затвердженими замовником у межах видатків (пункт 1.7 договору).
Виконавець за письмовим розпорядженням (завданням) замовника надає послуги (виконує роботи): - з усунення загрози безпечного проїзду автотранспорту; - з виконання звернень (приписів) уповноважених органів національної поліції за завданням замовника; - з ліквідації наслідків дорожньо-транспортних пригод; - з ліквідації наслідків стихійного лиха, надзвичайних та аварійних ситуацій; - у разі надходження конкретних розпоряджень (заявок) про усунення загрози безпечного руху автотранспорту; при надходженні звернень (приписів) уповноважених органів Національної поліції , виданих на ім`я виконавця, останній зобов`язаний приступити до виконання аварійних робіт з обов`язковими письмовими повідомленнями та згодою замовника; - на період воєнного стану послуги надаються відповідно до встановленого мобілізаційного (замовлення) до дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. Зазначені аварійні роботи /роботи мають бути виконані, крім випадку надходження письмової заборони замовника на виконання окремих конкретних робіт (пункт 1.8 договору).
Замовник здійснює контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами надання послуг відповідно до частини 1 статті 849 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та у порядку, передбаченому цим договором. Замовник має право контролювати якість і кількість матеріальних ресурсів до моменту їх використання для надання послуг та в процесі надання послуг на об`єкті. Замовник призначає свого представника, який постійно контролює якість виконаних виконавцем послуг, про що письмово повідомляє виконавця (пункт 2.2 договору).
Ціна договору становить 237 700    000,00 грн з урахуванням ПДВ 20 %. Відповідно до Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов`язання замовника виникають у разі наявності відповідного бюджетного призначення та в межах бюджетних асигнувань. Фінансування наданих послуг здійснюється за рахунок бюджетних коштів (пункт 3.1 договору).
Договірна ціна є твердою за укрупненими показниками вартості (пункт 3.2 договору). Перегляд договірної ціни дозволяється тільки з підстав, передбачених законами, і обґрунтовується розрахунками і оформляється сторонами шляхом укладання додаткових угод, які є невід`ємними частинами цього договору (пункт 3.3 договору). Усі зміни, що стосуються ціноутворення, проводяться шляхом укладення додаткової угоди (пункт 3.5 договору).
Терміни надання послуг - з моменту підписання договору і до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (пункт 5.1 договору).
Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за належним чином надані послуги по мірі надходження коштів на свій рахунок. Також, замовник має приймати надані послуги згідно з актом приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг (форма КБ-2в (УПВ) (пункт 7.1.1 договору).
Виконавець, в свою чергу, зобов`язаний забезпечити надання послуг в порядку та у строки, встановлені договором (пункт 7.3.1 договору).
Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами зобов`язань за договором (пункт 11.1. договору). Дія договору про закупівлю може продовжуватись шляхом укладання додаткової угоди до договору (пункт 11.2 договору).
Зазначений договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками обох сторін.
У додатку № 1 до договору визначена договірна ціна на експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно з переліком   № 2 загальною протяжністю 300,4 км. Така договірна ціна визначена у розмірі   237 700    000,00 грн.
У додатку № 2 передбачений графік надання послуг, у якому зазначено, що термін надання послуг - з моменту підписання договору і до 31.12.2023. Договірна ціна з ПДВ складає 237 700    000,00 грн.
У додатку № 3 до договору передбачений перелік автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно з переліком № 2 загальною протяжністю 300,4 км. 
У додатку № 4 передбачений перелік основних матеріальних ресурсів.
02.06.2023 до договору укладена додаткова угода № 9/1 (графік надання послуг), згідно з умовами якої сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 3.1 договору, зокрема, викласти його в новій редакції, а саме: «Ціна договору складає 237 700    000,00 грн з ПДВ, з яких: на 2023 рік - за рахунок коштів спеціального фонду Державного бюджету - 30 000    000,00 грн з ПДВ; на 2024 рік - 207 700    000,00 грн з ПДВ. Відповідно до Бюджетного кодексу України бюджетні зобов`язання замовника виникають у разі наявності відповідного бюджетного призначення та в межах бюджетних асигнувань. Фінансування наданих послуг здійснюється за рахунок бюджетних коштів».
Цією додатковою угодою передбачено, що термін надання послуг - з моменту підписання договору і до 31.01.2024, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.01.2024, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
09.10.2023 між сторонами укладена додаткова угода № 9/2 до договору (графік надання послуг), згідно з умовами якої сторони погодили, що ціна договору становить 237 700    000,00 грн з ПДВ, зокрема із них: на 2023 рік - за рахунок коштів спеціального фонду Державного бюджету - 18 729    241,29 грн з ПДВ, на 2024 рік - 218 970    758,71 грн з ПДВ.
09.11.2023 сторони уклали додаткову угоду № 9/3 до договору (графік надання послуг), згідно з умовами якої сторони погодили, що ціна договору становить 237 700    000,00 грн з ПДВ, зокрема із них: на 2023 рік - за рахунок коштів спеціального фонду Державного бюджету 20 728 637,75 грн з ПДВ, на 2024 рік - 216 971 362.25 грн з ПДВ.
06.12.2023 між сторонами укладена додаткова угода № 9/4 до договору (графік надання послуг), згідно з умовами якої сторони погодили, що ціна договору становить 237 700    000,00 грн з ПДВ, зокрема із них: на 2023 рік - за рахунок коштів спеціального фонду Державного бюджету - 23 732    353,09 грн з ПДВ, на 2024 рік - 213 967 646.91 грн з ПДВ.
У матеріалах справи наявні акти приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг за період: за березень 2024 року з підсумковими відомостями ресурсів. Акти підписані представником виконавця послуг (робіт) (позивачем) 07.03.2024, в свою чергу замовником (відповідачем) такі акти не підписані.
За довідкою про вартість виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг і витрат за березень 2024 року, яка міститься в матеріалах справи і яка підписана лише представником підрядника 07.03.2024, до оплати підлягає сума 31 801 621, 53 грн з ПДВ. У цій довідці зазначено, що відповідачу надано послуги з експлуатаційного утримання доріг з початку виконання робіт до звітного місяця (березня 2024 року) на загальну суму  55 533 974,62 грн, а з початку року до звітного місяця включно надано послуги на загальну суму 31 801 621,53грн. 
У звіті про виконання договору про закупівлю UA-2023-04-04-004415-A підтверджується виконання договору, строк дії якого визначено з 29.05.2023 до 31.01.2024. Сума оплати за договором 23 732    353,09 грн. Форма оплати - післяоплата.
За виконані позивачем роботи/послуги у 2023 році повністю проведено розрахунки за рахунок зареєстрованих бюджетних зобов`язань в органах державної казначейської служби, що виділені на 2023 рік в сумі 23 732 353,09 грн, що визнається сторонами та відповідає оприлюдненому Звіту про виконання договору про закупівлю № 9.
Позивач направляв відповідачу лист № 29-01/24 від 29.01.2024, в якому просив в найкоротший термін здійснити оплату за вже надані послуги на загальну суму   31 801    620,53 грн шляхом перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки позивача. Додатком до такого листа було долучено оригінал підписаних та засвідчених примірників додаткової угоди № 9/5 до договору. 
12.02.2024 позивач повторно надіслав відповідачу лист №12/02-2024-1 від 12.01.2024 про сплату вартості виконаних робіт.
У відповідь, відповідач надіслав позивачу лист № 235/09-06 від 26.02.2024, в якому зазначив, що Служба керується при оплаті фінансових зобов`язань помісячним планом фінансування, доведеним Державним агентством відновлення та розвитку інфраструктури України. Проведення/здійснення оплати заборгованості, умови для виконання завдань Служби, на даний час не є можливим у зв`язку з відсутністю додаткових лімітів. Водночас, відповідач інформував, що при отриманні коштів з бюджету, Службою буде здійснена оплата заборгованості. 
Додатково позивачем направлявся відповідачу лист №28/02-24/1 від 28.02.2024, до якого було долучено примірники актів приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг.
Відповідач визначену позивачем заборгованість в сумі 31 801 621,53 грн за надані послуги в межах договору № 9 від 29.05.2023 на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку № 2 загальною протяжністю 300,4 км не оплатив, що стало підставою звернення ТОВ «ШБУ-77» із цим позовом до суду.
Позивач зазначив, що ним виконані роботи за договором, що підтверджується актами приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг за березень 2024 року, підсумковими відомостями ресурсів (об`єкт експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку №2 загальною протяжністю 300,4 км (витрат по факту)) на загальну суму 31 801 621,53 грн, проте відповідач всупереч умовам договору ці акти не підписав, обґрунтованої відмови від підписання не надав, будь-яких претензій щодо якості чи обсягу виконаних робіт не надав, однак оплати за виконані роботи не здійснив.
Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив та мотивував таке рішення тим, що відповідачем, одержувачем бюджетних коштів, взято зобов`язання за договором № 9 без відповідних бюджетних асигнувань, у зв`язку з чим за цим договором не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість. При цьому суд зазначив, що з огляду на специфіку бюджетного законодавства та положення договору, зокрема пункт 4.6, необхідною передумовою для взяття будь-якого бюджетного зобов`язання та здійснення платежів з бюджету є наявність відповідного бюджетного призначення. Дана імперативна норма закладає основи розрахунків у правовідносинах із публічної закупівлі товарів, робіт та послуг за відповідним договором. Недотримання цих вимог під час укладення договору про закупівлю, призводить до недійсності таких зобов`язань і вважається порушенням бюджетного законодавства.
Суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасував та позов задовольнив із тих мотивів, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що в матеріалах справи наявні докази, які підтверджують виконання позивачем умов договору та реального надання послуг/виконання робіт згідно з договором, їх вартісних та кількісних показників, що підтверджується актами приймання виконаних дорожніх робіт та/або надання послуг за березень 2024 року (роботи виконувались в осінньо-зимовий період 2023 року), підсумковими відомостями ресурсів (об`єкт експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного значення Закарпатської області, згідно переліку №2 загальною протяжністю 300,4 км витрати по факту) та не заперечується відповідачем, що такі роботи виконані в повному обсязі.
У поданій касаційній скарзі прокурор в обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення  послався на те, зокрема, що суд апеляційної інстанції при вирішенні спору неправильно застосував положення статей 2, 3, 19, 22, 23, 46, 48 Бюджетного кодексу України, статей 4, 5, 10, 41, 42 Закону України «Про публічні закупівлі», Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України  від 12.10.2022 № 1178, частини 3 статті 6, статтям 203, 215, частини 1 статті 628, статей 846, 853, 854, 857, 879, 882 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), пункту 2.2 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309, порушено норми процесуального права, зокрема, статті 13, 73, 75, 76 - 79, 86, 236, 237 ГПК.
Суд апеляційної інстанції не врахував доводи прокурора, що позивач всупереч умов договору склав та підписав уповноваженою особою 07.03.2024 відповідні акти форми № КБ-2в та довідку форми № КБ-3, тобто більше ніж через місяць після закінчення строку дії договору про закупівлю (31.01.2024) та оприлюднення в електронній системі закупівель звіту про виконання договору про закупівлю; станом на час їх складання позивачем Служба була позбавлена можливості, в силу сезонного та швидкозникаючого характеру передбачених договором робіт і послуг, здійснити перевірку їх фактичного виконання на означену дату (оглянути місце виконання робіт, перевірити їх фактичне виконання та відповідність технічним вимогам виконаних робіт та послуг). Так, суд апеляційної інстанції всупереч приписам статей 236, 237 ГПК не врахував висновки щодо застосування статті 846, частини 1 статті 853, частини 1 статті 854, частини 2 статті 857, частини 4 статті 879, статті 882 ЦК при вирішенні спору у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 09.07.2024 у справі № 908/2400/22, та як наслідок безпідставно скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції при вирішенні спору не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 15.03.2024 справі № 916/1621/22, від 16.03.2023 у справі № 906/86/20, стосовно того, що у випадку взяття замовником зобов`язання за договором закупівлі без відповідних бюджетних асигнувань, то за таким договором не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість. Взяття такого зобов`язання замовником є порушенням статті 23 Бюджетного кодексу України, що є підставою для недійсності договору згідно із частиною  3 статті 48 цього Кодексу; не врахував висновки Великої Палата Верховного Суду, викладені в постанові від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17, та Верховного Суду, викладені в постанові від 10.11.2023 у справі № 755/12702/22, щодо того, що нікчемний правочин не породжує правових наслідків, притаманних правочинам цього виду, тобто не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого і сторони не досягнуть бажаного результату внаслідок вчинення нікчемного правочину.
Крім того, прокурор зазначив про неправильне застосування судом апеляційної інстанції при вирішенні спору положень пункту 12 частини 1 статті 10, частини 9 статті 41, статті  42 Закону України «Про публічні закупівлі», щодо застосування яких у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду у спорах про стягнення з одержувача бюджетних коштів заборгованості за договором за встановлених обставин закінчення строку дії договору та оприлюдненння замовником в електронній системі закупівель «Прозоро» Звіту про виконання договору про закупівлю, яким підтверджується повне виконання сторонами умов договору.
Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК,  переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах, передбачених статтею 300 ГПК, виходить із такого.
Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має гуртуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом статей 525, 526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, за змістом якої цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.
Згідно зі статтями 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У справі, що розглядається, суд першої інстанції установив, що правовідносини сторін виникли з договору від 29.05.2023 № 9, характер і зміст зобов`язань якого вказує на комплексність договору, який передбачає як виконання робіт, так і надання послуг, а суд апеляційної інстанції установив, що за своїм змістом та правовою природою цей договір є договором підряду.
За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (стаття 837 ЦК).
Відповідно до статті 843 ЦК у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу. 
Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом (стаття 844 ЦК).
Згідно з положеннями частини 1 статті 846 ЦК строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина 1 статті 854 ЦК).
Статтею 875 ЦК передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. 
Підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду (стаття 877 ЦК). 
У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій установили, що порядок здійснення оплати урегульовано у розділі 4 договору від 29.05.2023 № 9.
Згідно з пунктом 4.1 договору розрахунки проводяться замовником виключно після підписання сторонами «актів приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг» (форма № КБ-2в (УПВ) і «довідок про вартість виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг і витрат» (форма № КБ-3), складених у відповідності до Правил визначення вартості, Методики визначення вартості дорожніх робіт та послуг та згідно інших діючих нормативно-кошторисних документів, які складаються виконавцем і подаються для підписання замовнику не пізніше як за 5 робочих днів до кінця звітного місяця, або поетапної оплати замовником наданих послуг. Замовник може здійснювати подекадно проміжні платежі за надані послуги. Представник замовника протягом 5 робочих днів відповідно до погодженого сторонами графіку надання послуг перевіряє згідно представленого акту і підписує його в частині фактично виконаних робіт, в межах виділених бюджетних асигнувань та здійснює оплату не пізніше як за 5 робочих днів після підписання акту, але тільки в межах фактично виділених бюджетних асигнувань. 
Ненадходження коштів з державного бюджету на реєстраційний рахунок замовника для оплати послуг за цим договором, а також несвоєчасне їх перерахування органами державного казначейства сторони визнають обставиною, що має місце не з вини замовника (пункт 4.2. договору).
За підсумками наданих послуг виконавець визначає обсяги та вартість наданих послуг, що підлягають до оплати, готує «Акти приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг» (форма № КБ-2в (УПВ), «Довідки про вартість виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг і витрат» (форма № КБ-3) та відомості матеріалів (на обсяг робіт у формі № КБ-2в (УПВ) без зазначення ціни матеріалів), погоджує їх з відповідними відділами Служби автомобільних доріг у Закарпатській області у порядку, визначеному внутрішніми нормативними документами замовника та подає для підписання замовнику. Замовник за участю представника виконавця протягом 5 днів перевіряє надання послуг згідно представленого акта приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг (форма № КБ-2в (УПВ)) і підписує його в частині фактично наданих послуг, в межах виділених бюджетних асигнувань, або обґрунтовує причини відмови від його підписання протягом 10 днів з дня одержання. Візування актів приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг (форма № КБ-2в (УПВ) відповідальними працівниками замовника здійснюється до подання актів на підписання замовнику та не підтверджує факту прийняття послуг замовником (пункт 4.3).
На основі затверджених замовником кошторисів виконавець оформляє акт приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг (форма №КБ-2в (УПВ) відповідно до методики визначення вартості дорожніх робіт та послуг та відомості матеріалів (на обсяг робіт у формі № КБ-2в (УПВ) без зазначення ціни матеріалів) (пункт 4.4 договору).
Фінансування послуг здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (при надходженні коштів з державного бюджету від головного розпорядника), які передбачені на поточний рік згідно з планом фінансування головного розпорядника коштів та інших бюджетів (пункт 4.6 договору).
Приймання послуг здійснюється відповідно до фактичного періоду їх виконання, який визначається дефектними актами та первинними обліковими документами (журнали виконаних робіт, подорожні листи, наряд завдання тощо). Оформлення календарних дат реєстрації форм (форми № КБ-2в (УПВ)) та № КБ-3) буде здійснюватися відповідно до діючого порядку реєстрації вказаних форм, визначених Державною казначейською службою України (пункт 4.8. договору).
Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що позивачем направлявся відповідачу лист №28/02-24/1 від 28.02.2024 із долученими до нього примірниками актів приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг.
Судами також установлено, що до матеріалів справи долучено акти приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг за період: за березень 2024 року, які підписані представником позивача (виконавця послуг/робіт) та датовані 07.03.2024; відповідачем такі акти не підписані.
Відповідно до частини 4 статті 879 ЦК оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
Згідно зі статтею 882 ЦК замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт. У цьому випадку прийняття робіт може здійснюватися лише у разі позитивного результату попереднього випробування. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.
Правова позиція щодо застосування наведених вище норм права стосовно акта виконаних робіт, підписаного однією стороною, викладена в постанові Верховного Суду України від 02.10.2012 у справі № 23/236, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 910/7446/18, та у постановах Верховного Суду від 31.05.2022 у справі     № 916/693/21, від 14.07.2021 у справі № 911/1981/20, від 20.04.2021 у справі     № 905/411/17, від 17.03.2021 у справі № 910/11592/19, від 15.10.2019 у справі № 921/262/18, від 16.09.2019 у справі № 921/254/18, від 21.08.2019 у справі № 917/1489/18, від 24.10.2018 у справі № 910/2184/18. 
Відповідно до цієї правової позиції передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором. При цьому підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акту виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акту. У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акту виконаних робіт) законом покладено саме на замовника. Якщо замовник у порушення вимог статей 853, 882 ЦК безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК, статті 193 Господарського кодексу України.
Отже, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт підрядником за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови замовника про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором. 
Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09.07.2024 у справі                 № 908/2400/22 у подібних правовідносинах, на яку посилається прокурор у касаційній скарзі в обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 зазначила, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими. 
Виходячи із зазначених критеріїв подібності правовідносин, визначених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, правовідносини у справі № 908/2400/22 та у справі № 907/330/24, що розглядається, є подібними, тому мають бути враховані при вирішенні спору у справі, що розглядається.
Разом із тим у частині 3 статті 2 ГПК однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до частин 3, 4  статті 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог    або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частина 1 статті 14 ГПК передбачає обов`язок господарського суду при здійсненні правосуддя керуватися принципом диспозитивності, суть якого полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
За змістом частини 1 статті 73, частин 1, 3 статті 74  ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).
Принцип змагальності (статті 13 ГПК) і принцип рівності сторін (статті 7 ГПК), що пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 ГПК).
Відповідно до вимог статті 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2). Разом з тим суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4). У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (частина 5).
Суд апеляційної інстанції  у справі, що розглядається, в основу судового рішення про задоволення позову поклав висновки про доведення позивачем поданими доказами факт виконання робіт, стягнення заборгованості з оплати яких є предметом спору, а саме актами приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг за період: за березень 2024 року, які підписані представником позивача (виконавця послуг/робіт) та датовані 07.03.2024, та не підписані відповідачем, а також визнання відповідачем виконання робіт позивачем в їх вартісних та кількісних показниках.
Проте з таки висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна, оскільки суд апеляційної інстанції у порушення наведених норм процесуального права не дослідив та не надав оцінки умовам договору та діям сторін договору в контексті підстав, порядку замовлення послуг/робіт, порядку виконання робіт та їх приймання/передачу, контролю щодо перевірки і встановлення фактичних об`ємів і вартості робіт тощо за спірний період, а також якими доказами такі обставини підтверджуються.
При цьому, пославшись виключно на подані позивачем на підтвердження позовних вимог акти приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг за березень 2024 року, поза увагою суду апеляційної інстанції залишилася та обставина, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором, проте будь-яких обставин щодо подання/не подання позивачем документів на підтвердження факту реального виконання робіт за об`ємами, строками, вартістю, місцем виконання та фактичними витратами, як передбачено умовами договору, зокрема пунктом 4.8 договору, суд апеляційної інстанції не встановив та в судовому рішенні не зазначив, як і не встановив, чи є підстава не підписання відповідачем актів виконаних робіт обґрунтованою, а також не спростував висновки суду першої інстанції про те, що подані позивачем докази є неналежними.
Також поза увагою суду апеляційної інстанції залишилася необхідність дослідження обставин дотримання/порушення позивачем умов договору щодо строків складання актів приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг» (форма № КБ-2в (УПВ) і довідок про вартість виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг і витрат (форма № КБ-3) та передачі їх замовнику для підписання, як це передбачено умовами укладеного між сторонами договору, та чи можуть бути такі документи належними доказами виконання робіт і послуг, прийняття таких замовником і не виконання замовником зобов`язань з оплати робіт і послуг у межах строку дії зазначеного договору.
Крім того, відповідно до частини 4 статті 165 ГПК якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Апеляційний суд, обмежившись посиланням на доведення факту виконання позивачем робіт у спірний період з огляду на визнання відповідачем факту виконання таких робіт (надання послуг), не врахував наведені норми процесуального права та не надав належної оцінки тим обставинам, що відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення позову, факту виконання позивачем робіт за договором у спірний період не визнавав, а лише посилався на відсутність фінансування.
Відповідно до статті 236 ГПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини 1 статті 237 ГПК  при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин. 
У зв`язку з наведеним, постанова суду апеляційної інстанції зазначеним вимогам процесуального закону не відповідає, оскільки суд не дослідив належним чином зібрані у справі докази та не встановив пов`язані з ними обставини, що входили до предмета доказування, отже, постанову суду апеляційної інстанції не можна визнати законною і обґрунтованою.
З огляду на те, що судом апеляційної інстанції при вирішенні спору було порушено норми процесуального права щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, цей суд дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову за наведених у постанові обставин.
Порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та які не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції (стаття 300 ГПК). 
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
З огляду на обмежений обсяг процесуальних повноважень Верховного Суду, а також на те, що суд апеляційної інстанції допустив наведені порушення норм процесуального права, не дослідив зібрані докази й не встановили ті фактичні обставини, від яких залежить правильне застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, на які послався скаржник у касаційній скарзі, що впливає на вирішення позовних вимог, Верховний Суд, переглянувши у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку, що постанова апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції на підставі пунктів 1, 4 частини 3 статті 310 ГПК.
За результатами нового розгляду справи має бути вирішено й питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури задовольнити частково.
2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025  у справі  № 907/330/24 скасувати.
3. Справу № 907/330/24 передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя          І.С. Берднік

Судді:          В.А. Зуєв 

          І.С. Міщенко