УХВАЛА

02 липня 2025 року 
м. Київ

cправа №  50/771 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2025 (суддя Літвінова М.Є.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2025  (колегія суддів: Ходаківська І.П., Владимиренко С.В., Демидова А.М.)
у справі за позовом Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
до Державного агентства резерву України
за участю третьої особи - Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
про стягнення 4 524 064,96 грн,
В С Т А Н О В И В:
1.          Дочірня компанія "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного агентства резерву України про стягнення заборгованості у розмірі 4 518 643, 68 грн, у зв`язку з невиконанням договору №118-147/юр-2зб/336-2008 відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву.
2.          Господарський суд міста Києва рішенням від 22.02.2010, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2010, позов задовольнив частково та стягнув з Державного комітету України з державного матеріального резерву на користь дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" основний борг в сумі 3 854 822,18 грн, 3% річних в розмірі 45 307,46 грн, інфляційні збитки в сумі 19 274,11 грн, пеню в розмірі 50 000,00 грн, штраф у розмірі 50 000,00 грн, витрати по сплаті держмита в сумі 22 682,25 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 209,92 грн.
3.          02.03.2010 на виконання рішення суду від 22.02.2010 видано наказ.
4.          Вищий господарський суд України постановою від 21.09.2010 касаційну скаргу дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишив без задоволення, касаційну скаргу Державного комітету України з державного матеріального резерву задовольнив частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2010 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2010 змінив в п.2 резолютивної частини, а в решті рішення та постанову залишив без змін.
5.          Ухвалою від 26.11.2010 відмовлено Державному комітету України з державного матеріального резерву у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2010.
6.          У зв`язку із реорганізацією боржника ухвалою від 22.05.2012 сторону виконавчого провадження, а саме, боржника - Державний комітет України з державного матеріального резерву замінено на Державне агентство резерву України.
7.          Ухвалою від 18.05.2013 замінено стягувача - Дочірню компанію "Укртрансгаз" на Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз".
8.          17.01.2025 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.
9.          Господарський суд міста Києва ухвалою від 17.02.2025, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2025, відмовив у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.
10.          17.06.2025 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2025, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви Акціонерного товариства "Укртрансгаз".
11.          Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
12.          Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
13.          Відповідно до п.9 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.
14.          Згідно з ч.1 ст.304 ГПК ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 ч.1 ст.287 цього Кодексу.
15.          Відповідно до п.2 ч.1 ст.287 ГПК учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 ч.1 ст.255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
16.          Однак, ухвала про поновлення/відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання (п.22 ч.1 ст.255 ГПК) не входить до переліку ухвал, передбачених п.2 ч.1 ст.287 ГПК, а тому, відповідно, не підлягає касаційному оскарженню. При цьому результат апеляційного перегляду не має правового значення при вирішенні питання про можливість касаційного оскарження такої ухвали.
17.          Згідно з п.1 ч.1 ст.293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
18.          Таким чином у відкритті касаційного провадження в частині відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання необхідно відмовити на підставі наведеної норми.
19.          Крім того, скаржник не погоджується із ухвалою господарського суду в частині відмови у видачі дубліката наказу у справі №50/771.
20.          Відповідно до пп.19.4 п.19 ч.1 розд.XI "Перехідні положення" ГПК до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
21.          Отже, наведеною нормою закріплено обмеження для видачі дубліката наказу у вигляді звернення із відповідною заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
22.          З урахуванням того, що суди попередніх інстанцій не визнали поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та відмовили у поновленні такого строку, то й відсутні підстави для видачі дубліката наказу.
23.          Відповідно ч.2 ст.293 ГПК у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
24.          Зважаючи на сплив строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, правильне застосування судами пп.19.4 п.1 розд.XI "Перехідні положення" ГПК під час ухвалення оскаржених ухвали та постанови в частині відмови у видачі дубліката виконавчого документу є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування чи тлумачення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.
25.          Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке залишається без розгляду, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №50/771 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2025.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя                                                                                О. Кібенко

Судді                                                                                                    С. Бакуліна

                                                                                                    В. Студенець