ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року 

м. Київ

cправа №  910/24368/14 

Верховний Суд у складі суддів    Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Картере В.І.,

за участю секретаря судового засідання Сулім А.В.,
за участю представників сторін:
уповноваженої особи від учасників (засновників) ТОВ «Полірем» ОСОБА_2 - Тучіної О.В.,
ОСОБА_1. - Василевич Д.С.,
ліквідатора ТОВ «Полірем»  арбітражного керуючого Вернигори В.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  уповноваженої особи від учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем» ОСОБА_2
на  рішення Господарського суду міста Києва  від 10.01.2024
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 
у справі    № 910/24368/14
за заявою уповноваженої особи від учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем» ОСОБА_2
до: 1. Першої української межрегіональної товарної біржі,
      2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем»,
      3. ОСОБА_1 ,
за участю: Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»,
                   Товариства з обмеженою відповідальністю «СОРТВІКС»,                
                   арбітражного керуючого Беніцької В.І.,
про визнання результатів аукціону недійсним 
у справі № 910/24368/14
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем Київ» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Єдина торгова система - Київ») (нова назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Андіж Трейд»)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем»
про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа №910/24368/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем Київ" (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю "Єдина торгова система - Київ") (нова назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Андіж-Трейд") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" про банкрутство на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду м. Києва від 25.05.2015.

У грудні 2016 року уповноважена особа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем" ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, що відбувся 25.04.2016 та укладених за його результатами договорів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.11.2018 в задоволенні заяви про визнання недійсними результатів аукціону, який відбувся 25.04.2016 в межах справи № 910/24368/14 відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 змінено мотивувальну частину ухвали Господарського суду міста Києва від 13.11.2018 у справі № 910/24368/14, а резолютивну частину цієї ухвали залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 20.05.2021 касаційну скаргу уповноваженої особи учасників ТОВ "Полірем" ОСОБА_2 задоволено повністю, постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2018 у справі № 910/24368/14 скасовано повністю. Справу № 910/24368/14 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд зазначив, що суди попередніх інстанцій обмежились у своїх висновках щодо відмови у задоволені заяви про визнання недійсними результатів аукціону посиланням на відсутність порушень законодавства при проведені аукціону (суд першої інстанції) та застосувавши лише «суб`єктний критерій» визначення права учасника на оскарження аукціону (суд апеляційної інстанції), залишивши поза увагою «критерій зацікавленості в такої особи у продажі майна за найвищою ціною» у співставленні зі статусом уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів).

Обставини справи встановлені судами

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/24368/14 за заявою ТОВ «Єдина торгова система - Київ» правонаступником якого є ТОВ «Андіж Трейд» (до зміни назви -    ТОВ «Полірем Київ») про банкрутство ТОВ «Полірем». 

Ухвалою попереднього судового засідання від 08.04.2015 було визнано конкурсними кредиторами ТОВ «Полірем»: ТОВ «Єдина Торгова Система-Київ» на суму 651069,61 грн (6 090,00 грн - перша черга, 644 979,61 грн - четверта черга); ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 5 433 075,50 грн (1 218,00 грн  - перша черга, 5 431 857,70 грн - четверта черга) та на суму 8795221,08 грн був визнаний забезпеченим кредитором боржника, а також затверджено реєстр вимог кредиторів.

Відповідно до протоколу зборів кредиторів боржника № 1 від 29.04.2015 обрано комітет кредиторів ТОВ «Полірем» у складі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Полірем Київ».

Постановою Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 боржника визнано банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Беніцьку В.І.

Після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, ліквідатором боржника було проведено інвентаризацію майна ТОВ «Полірем».

За результатами проведеної інвентаризації виявлено, що все майно (нерухоме та рухоме майно, оборотні засоби і товар в обігу), що належить на праві власності ТОВ «Полірем», окрім одного автонавантажувача є предметом забезпечення виконання зобов`язань кредитора АТ «Райффайзен Банк».

Відтак, до ліквідаційної маси банкрута - ТОВ «Полірем» був включений лише один об`єкт не обтяжений заставою - автонавантажувач G20SC-2, рік випуску - 2004, державний реєстраційний № Т4772КІ.

Відповідно всі інші виявлені оборотні та необоротні активи ТОВ «Полірем», які належали останньому на праві власності не ввійшли до ліквідаційної маси банкрута.

За клопотанням ліквідатора, ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2015 у справі № 910/24368/14 було залучено учасником провадження у справі про банкрутство ТОВ «Полірем» організатора аукціону - Першу українську міжрегіональну товарну біржу (відповідач 1).

Спочатку до продажу пропонувався цілісний майновий комплекс підприємства банкрута - ТОВ «Полірем», за початковою вартістю 15 067 524,62 грн  майна ТОВ «Полірем». 

22.01.2016 за згодою заставного кредитора АТ «Райффайзен Банк» був призначений аукціон з продажу майна цілісного майнового комплексу підприємства банкрута - ТОВ «Полірем» за початковою вартістю цілісного майнового комплексу, визначеною, як сукупність визнаних вимог кредиторів у сумі 15067524,62 грн., зі встановленням терміну подачі заяв на участь в аукціоні до 06.01.2016.

Оголошення про проведення аукціону було розміщено: на веб-сайті Міністерства юстиції України від 17.12.2015 року номер публікації 26336 та на веб-сайті Вищого господарського суду України від 17.12.2015 року номер публікації 26336.

Однак, аукціон не відбувся, в зв`язку з відсутністю зареєстрованих учасників на 06.01.2016.

В зв`язку з цим, був змінений спосіб продажу майна боржника і до продажу пропонувалось майно ТОВ «Полірем» частинами, а саме: все заставне майно, яке було включено до лоту №1 та один об`єкт, який увійшов до ліквідаційної маси боржника ТОВ «Полірем», який був включений до лоту № 2.

Комітетом кредиторів та заставним кредитором був погоджений спосіб та порядок продажу майна банкрута частинами на аукціоні з продажу майна боржника ТОВ «Полірем».

25.04.2016 Першою українською товарною біржею був проведений аукціон з продажу майна банкрута - ТОВ «Полірем» частинами.

Оголошення про проведення аукціону було розміщено: на веб-сайті Міністерства юстиції України від 28.03.2016 о 13:33, номер публікації 29625 та на веб-сайті Вищого господарського суду України 25.03.2016 о 14:45, номер публікації 29625.

Відповідно до протоколу проведення аукціону з продажу майна банкрута ТОВ «Полірем» №16/13 від 25.04.2016 переможцем аукціону з продажу майна банкрута: 
- лот № 1 комплекс будівель та споруд з обладнанням, інвентарем, матеріальними запасами та транспортні засоби, за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1,  визначено ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) за найвищою ціною продажу об`єкту аукціону у сумі 1   708 978,38 грн без ПДВ; 
- лот № 2 автонавантажувач G20SC-2, за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1 визначено ОСОБА_1. (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 )  за найвищою ціною продажу об`єкту аукціону у сумі 2694,84 гривень без ПДВ. 

У межах цієї справи, не погодившись з результатами проведеного аукціону уповноважена особа учасників (засновників) ТОВ «Полірем» ОСОБА_2 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, що відбувся 25.04.2016, та укладених за результатами аукціону договорів купівлі-продажу майна ТОВ "Полірем".

Короткий зміст рішення та постанови судів першої та апеляційної інстанцій

За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду міста  Києва від 10.01.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025, у задоволенні заяви уповноваженої особи від учасників (засновників) ТОВ «Полірем» ОСОБА_2 про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна ТОВ «Полірем», що відбувся 25.04.2016, відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що під час проведення аукціону з продажу майна ТОВ "Полірем", який відбувся 25.04.2016, організатором аукціону та ліквідатором банкрута не було допущено фундаментальних порушень вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство), натомість доводи позивача зводяться до незгоди з його результатом.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

Уповноважена особа від учасників (засновників) ТОВ «Полірем» ОСОБА_2 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду першої інстанції від 10.01.2024 та постанову суду апеляційної інстанції від 18.02.2025, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, та порушення норм процесуального права, зокрема неповне дослідження судами зібраних у справі доказів, відсутність мотивованої оцінки всім доводам позивача і наявним у матеріалах справи доказам щодо порушення вимог Закону про банкрутство при підготовці і проведенні оспорюваного аукціону, яке завадило продажу майна банкрута за найвищою ціною, що є достатньою підставою для визнання результатів оспорюваного аукціону недійсними. 

Скаржник зазначає про недотримання судами вимог статті 316 ГПК України з посиланням на невиконання вказівок Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 20.05.2021 у цій справі, а також  про безпідставно не застосування висновків, викладених у постанові Верховного Суду у справі №910/10369/15, обставини справи в якій є аналогічними обставинам у цій справі.

Вважає, що поза увагою судів залишились його доводи, що ліквідатор виставив на аукціон майно без належної інвентаризації, за фіктивною оцінкою, яку здійснювали особи без відповідного статусу, без залучення власника чи належного представника підприємства; покупцем майна стала особа, прямо пов`язана з кредитором, що свідчить про наявність конфлікту інтересів.

Позивач зазначає, що судами проігноровано докази на підтвердження наявності заінтересованості до майна іншого учасника аукціону ТОВ «Траффік Лайт» та що участь в аукціоні приймали заздалегідь визначені особи, за відсутності конкуренції (родина ОСОБА_1.).

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Полірем" просить залишити її без задоволення,  оскаржувані судові рішення залишити без змін як законні, обґрунтовані та прийняті з повнотою і правильністю встановлення обставин, які мають значення для справи, без порушенням норм процесуального і матеріального права.

Вважає, що висновки, які зроблено в касаційній скарзі, мають ознаки лише її особистих висновків, але в більшості своїй не відповідають ні нормам законодавства про банкрутство, чинного на дату проведення оскаржуваного аукціону, ні законодавства про банкрутство, яке чинне в даний період часу.

ОСОБА_1 заперечує проти вимог та доводів скаржника з підстав, викладених у відзиві на касаційну скаргу, звертає увагу суду на те, що всі аргументи скаржника зводяться до незгоди з процесуальними рішенням у справі, що не є підставою для їх скасування.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи й висновків суду першої та апеляційної інстанцій

Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Предметом розгляду у даному спорі є вимоги учасника справи про банкрутство - уповноваженої особи від засновників (учасників) ТОВ "Полірем" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника та укладених за результатами аукціону Договорів купівлі-продажу майна ТОВ "Полірем".

Позивач вважає, що фактом реалізації ліквідатором боржника на аукціоні, результати якого оспорюються, спірного майна та порушенням правил порядку організації, підготовки та проведення аукціону відбулось порушення як права боржника на продане майно, так і інтересів засновників боржника, які зацікавлені в реалізації майна боржника за якомога вищою ціною з метою найповнішого задоволення вимог кредиторів боржника.

Продаж майна банкрута відбувався в порядку встановленому нормами            Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Розглядаючи вимоги про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, господарський суд має системно застосовувати норми Закону про банкрутство, оцінюючи в цілому правомірність дій ліквідатора з обрання ним певних способів продажу майна боржника, правомірність формування ним складу майна, яке виставляється на продаж (як цілісного майнового комплексу, так і окремих лотів), дотримання ліквідатором вимог Закону про банкрутство щодо добросовісності та розсудливості, забезпечення балансу інтересів боржника та кредиторів (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 911/3132/17, від 21.11.2019 у справі №20/5007/1475-Б/12, від 28.11.2019 у справі №5009/2987/12, від 07.05.2020 у справі №922/3059/16, від 04.10.2018 у справі №910/3638/15-г, від 31.07.2019 у справі №5004/1537/12).

Реалізація майна боржника на прилюдних торгах (аукціоні) полягає в продажу цього майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на нього до покупця - переможця прилюдних торгів (аукціону). Тому, враховуючи передбачені законодавством щодо прилюдних торгів (аукціону) особливості, проведення таких торгів (аукціону) є правочином. Такий висновок узгоджується з приписами статей 650, 655 і частини 4 статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу купівлю-продаж на публічних торгах (аукціонах) і визначають, що до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №925/1351/19  та від 07.07.2020 у справі №438/610/14-ц.

Наведена правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання їх недійсними за правилами визнання недійсними правочинів згідно з положеннями статті 215 ЦК України, яка передбачає недійсність правочину в разі недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, встановлених, зокрема, частиною 1 статті 203 цього Кодексу, згідно з якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Приписами частини третьої статті 55 Закону про банкрутство передбачено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними, а визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу, тобто відновлення прав боржника на реалізоване з торгів майно та в подальшому організацію нового аукціону, за результатами якого майно буде продане за найвищою ціною.

Виходячи з положень наведеної норми, підставами для визнання результатів аукціону недійсними є недодержання ліквідатором або організатором аукціону вимог Закону про банкрутство щодо його проведення, зокрема, порядку визначення початкової вартості майна, яке підлягає реалізації в ліквідаційній процедурі, проведення конкурсу та визначення організатора аукціону, порядку допуску до участі в аукціоні, дотримання строків та часу проведення аукціону, оприлюднення оголошення про проведення аукціону та вимог до його змісту, порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціонів).

До предмету дослідження, з питань розгляду недійсності результатів аукціону, входять встановлення обставин підготовки до проведення аукціону (інвентаризація та оцінка майна банкрута), дотримання організатором аукціону вимог, які ставляться   Законом про банкрутство до його проведення.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду при вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення таких обставин: чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону (правові висновки у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №911/494/17, від 25.04.2018 у справі № 910/16955/17, від 11.06.2019 у справі №920/1316/14 та ін.).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджував, що оспорюваний аукціон організовано і проведено з істотними порушеннями вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема: ціну майна боржника визначено на підставі недійсного висновку про його оцінку; порушено правила підготовки аукціону; оголошення про проведення аукціону не містили повної і достовірної інформації про майно ТОВ "Полірем", його місцезнаходження та фотографічні зображення; розміщено неправдиву інформацію про час і місце проведення аукціону 25.04.2016; порушено правила щодо формування початкової вартості майна банкрута та правила допуску до участі в аукціоні; участь в аукціоні брали заінтересовані і взаємопов`язані особи; відеозапис і протокол оспорюваного аукціону мають суттєві суперечності та не відображають дійсних обставин продажу майна банкрута; ліквідатором не забезпечено продаж майна боржника за найвищою ціною.

Верховний Суд, скасувавши судові рішення у цій справі з направленням її на новий розгляд до суду першої інстанції,  у своїй постанові  від20.05.2021 дав вказівку судам при новому розгляді справи вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи, прав і обов`язків сторін, зокрема з`ясувати та надати всебічну і повну оцінку всім доводам заявника, в тому числі оцінку спірним правовідносинам пов`язаним із оскарженням аукціону із застосуванням «змішаного критерію» визначення кола суб`єктів, які мають право на оскарження аукціону. 

Між тим під час нового розгляду справи суди належним чином не виконали вказівки Верховного Суду, не перевірили дотримання вимог Закону про банкрутство при підготовці і проведенні оспорюваного аукціону.

При перевірці обставин щодо проведеної оцінки майна банкрута, яке було виставлене на продаж на спірному аукціоні, суди відхилили доводи позивача щодо недійсності проведеної оцінки та заниженої вартості майна банкрута, реалізованого на спірному аукціоні.

Суди виходили з того, що початкова вартість майна проданого на аукціоні майна визначена за результатом проведеної оцінки 31.10.2015 суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ "Українська експертна група" складено звіт про оцінку майна вих. №292/2, вказавши про наявність прав у експертів ТОВ "Українська експертна група» на проведення експертного дослідження за відповідною спеціалізацією, що проведена  оцінка станом на дату оцінки є дійсною, що додатково підтверджується листом Фонду державного майна України від 07.06.2017 №10-59-11113.

Водночас  суди не перевіряли та не досліджували вказаний висновок експертів на предмет його відповідності вимогам статті 8 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), залишивши поза увагою доводи позивача відсутності додатків до звіту експерта (актів списання ТМЦ, на які посилається експерт, зазначаючи, що вони є невід`ємним додатком до звіту), прийняття участі в інвентаризації не матеріально відповідальної особи, а  сторонньої особи - звільненого директора ТОВ «Полірем», який одночасно був керівником кредитора боржника - ТОВ «Полірем Київ».

Тобто без відповідного дослідження залишились доводи позивача про те, що експертом проведено оцінку  не всього обладнання, що пропонувалося до продажу на аукціоні 25.04.2016, а також не з`ясовано, яке майно підлягало списанню та чи дійсно є такі докази.

Крім того, залишились поза увагою доводи позивача про наявність у справі висновку наглядового органу Фонду державного майна України, яким була здійснена рецензія звіту ТОВ "Українська експертна група»  та визнано його таким, що не підлягає застосуванню для прийняття господарських рішень, із зазначенням про порушення чинного законодавства експертами, та анулювання свідоцтва експерта, який здійснював оцінку, відповідно до протоколу №82 від 29.10.2015 засідання Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України.

Не були належним чином перевірені доводи щодо заінтересованості учасників до спірного аукціону, щодо доступу ТОВ «Трефік  Лайт» до аукціону, порушення судами статей 76 - 78, 86 ГПК України, статей 60, 61 Закону про банкрутство.

Колегія суддів зазначає, що правове значення заінтересованості, що підлягає застосуванню у процедурах банкрутства, визначено нормами статті 1 Закону про банкрутство, згідно з якою заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Закону заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) чи кредиторів визнаються особи в такому ж переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

Згідно частини 2 статті 60 Закону про банкрутство заява на участь в аукціоні повинна містити також відомості про наявність або відсутність заінтересованості заявника стосовно боржника, кредиторів, замовника, організатора аукціону та про характер цієї заінтересованості у разі її наявності.

Позивач, посилаючись на приписи частини 2 статті 60 Закону про банкрутство, зазначав про неправомірність участі в аукціоні та придбання майна ОСОБА_1., який, за його доводами, є заінтересованою особою стосовно кредитора боржника - ТОВ "Полірем Київ", внаслідок того, що ОСОБА_1 прямо володіє часткою у статутному капіталі зазначеного товариства у розмірі 70 відсотків, є основним кінцевим бенефіціарним власником (контролером) кредитора боржника.

Аналогічно зазначив про неправомірність допуску іншого заінтересованого учасника до спірного аукціону - ТОВ "Трефік Лайт", в силу того, що дружина ОСОБА_1 , є власником частки у розмірі 80% відсотків статутного капіталу зазначеного Товариства.

Суди належним чином не дослідили доводи  позивача  щодо заінтересованості учасників аукціону до кредиторів боржника, зазначивши лише, що в заявах ОСОБА_1 та ТОВ «Трефік Лайт» (власником якого є дружина ОСОБА_1 ) про участь в спірному аукціоні підтверджено відсутність заінтересованості.

Однак, відсутність у заявах аукціону повідомлень про відсутність заінтересованості стосовно боржника, кредиторів, замовника, організатора, не виключає наявність такої заінтересованості, що має бути достеменно перевірено судами. Адже участь в аукціоні заінтересованих осіб, зокрема осіб, пов`язаних родинними стосунками, свідчить про відсутність будь-якої конкуренції та  призводить до недотриманні мети продажу майна банкрута за найвищою ціною.

Також не були належним чином перевірені судами  й інші обставини та докази у справі щодо підготовки та проведення аукціону, зокрема щодо розміщення оголошення про продаж майна банкрута на нерухомому майні, щодо місця проведення аукціону, а також докази дотримання  порядку оформлення результатів спірного аукціону.

Також оскаржувані судові рішення не містять чітких та однозначних висновків щодо порушеного права позивача та ефективності обраного ним способу захисту.

Суди попередніх інстанцій, відмовивши у задоволенні заявлених у цій справі позовних вимог  з мотивів не встановлення  порушень порядку підготовки, організації та проведення аукціону, не врахували норм права, якими врегульований порядок та спосіб захисту порушеного права на майно, яке відчужено на аукціоні у справі про банкрутство боржника та перебуває у переможця відповідних торгів.

Під час розгляду спору щодо майна, відчуженого на аукціоні у справі про банкрутство, важливим є урахування характеру та природи правовідносин між сторонами на момент виникнення спору. Обраний позивачем спосіб захисту прав повинен відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами спору.

Водночас, зі змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається дослідження судами обставин щодо належності обраного позивачем способу захисту, адже у разі його задоволення має призвести до відновлення порушеного права боржника та законного інтересу позивача на реалізоване за результатами проведення оспорюваного аукціону  майно, що перебувають у відповідача-3 як переможця аукціону.

З огляду на викладене висновки господарських судів не ґрунтуються на належному виконанні вимог статей 86, 236, 269 ГПК України щодо оцінки наявних у справі доказів, всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, з урахуванням вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 20.05.2021 у цій справі № 910/24368/14.

Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає прийняттю рішення по суті справи, тому касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 310 цього Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Враховуючи, що за результатами касаційного перегляду судом було встановлено порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, що в свою чергу унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого необхідно врахувати викладене та з огляду на встановлені обставини ухвалити судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Розподіл судових витрат

Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу уповноваженої особи від учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем» ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва  від 10.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 у справі №910/24368/14 скасувати.

3. Справу  №910/24368/14 в скасованій частині передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                Огороднік К.М.

Судді                                                                                          Жуков С.В.

                                                                                          Картере В.І.