УХВАЛА

12 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа №  922/4281/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Колос І.Б. (головуючий), Булгакової І.В., Власова Ю.Л., 
розглянувши матеріали касаційної скарги приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут"
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.07.2025
у справі №  922/4281/24
за позовом комунального підприємства Безлюдівської селищної ради "Комуненерго"
до приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут"
про стягнення 286 273,20 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Безлюдівської селищної ради "Комуненерго" (далі - КП  "Комуненерго", позивач) звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (далі - ПАТ "Харківенергозбут", відповідач) про стягнення завданих майнових збитків у сумі 286 273,20 грн.    
Рішенням господарського суду Харківської області від 10.04.2025 у справі №  922/4281/24 закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача збитки у сумі 195  427,81 грн на підставі пункту 4 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); в іншій частині позову відмовлено. 
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.07.2025, зокрема: рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2025 у справі №  922/4281/24 в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача 27  254,15 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача 27  254,15 грн безпідставно збережених коштів.
ПАТ "Харківенергозбут" 29.07.2025 через підсистему "Електронний суд" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 у справі №  922/4281/24 та залишити в силі рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2025 у справі №  922/4281/24. 
Дослідивши матеріали касаційної скарги ПАТ "Харківенергозбут" у справі №  922/4281/24, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною п`ятою статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Відповідно до частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 установлено у розмірі 3  028,00 грн.
Позов подано у 2024 році. Предметом позову у справі №  922/4281/24 є стягнення 286 273,20 грн, а отже, ціна позову у цій справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (302  800,00 грн), тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК  України.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б)  особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Отже, норма пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема у малозначних справах. При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, покладається саме на скаржника.
Подана касаційна скарга взагалі не містить жодних обґрунтувань та виключних випадків, які можуть бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а"-"г"  пункту 2 частини третьої  статті 287 ГПК України.
Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту  2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.
Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
Також Європейський суд з прав людини в ухвалі від 09.10.2018 у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява №  26293/18) зазначив, що застосування критерію малозначності справи було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ "Харківенергозбут" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 у справі №  922/4281/24, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 234, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 у справі №  922/4281/24.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 
Суддя                    І.  Колос
Суддя                     І.  Булгакова
Суддя                     Ю.  Власов