ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року 
м. Київ

cправа №  916/3511/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І. М. (головуючого), Булгакової І. В., Власова Ю. Л.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Будівельників»

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2025

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет»
до: Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Будівельників»; ОСОБА_1 
про стягнення 6 444 092,98 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Паритет» (далі - ТОВ «Паритет», позивач) звернулося до суду з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Будівельників» (далі - ОК «ЖБК «Будівельників», відповідач-1, скаржник), ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-2) про солідарне стягнення заборгованості у загальному розмірі 6 444    092,98 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язань за договором підряду, виконання якого забезпечено договором поруки. 

2. Стислий виклад судових рішень попередніх інстанцій

2.1. Господарський суд Одеської області рішенням від 19.02.2025 у справі №916/3511/24 позов задовольнив; стягнув солідарно з ОК «ЖБК «Будівельників», ОСОБА_1 на користь ТОВ «Паритет» суму основної заборгованості в розмірі             5 399 324,42 грн, пеню в розмірі 753 102,49 грн, 3% річних в розмірі 84 087,84 грн, збитки від інфляції у розмірі 207 578,23 грн, судовий збір у розмірі 96 661,40 грн.

2.2. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОК «ЖБК «Будівельників» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 19.02.2025 у справі №916/3511/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Також апелянтом подано клопотання про відстрочення сплати судового збору .

2.3. Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 14.04.2025 відмовив у задоволенні клопотання ОК «ЖБК «Будівельників» про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 19.02.2025 у справі №916/3511/24; апеляційну скаргу залишив без руху та встановив скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 144 992,10 грн протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Стислий зміст оскаржуваного судового рішення

3.1. Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 12.05.2025 (колегія суддів: Ярош А.І., Савицький Я.Ф., Принцевська Н.М.) повернув апеляційну скаргу ОК «ЖБК «Будівельників» на рішення Господарського суду Одеської області від 19.02.2025 у справі №916/3511/24 на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

4. Стислий виклад вимог касаційної скарги

4.1. ОК «ЖБК «Будівельників» звернувся 19.05.2025 засобами поштового зв`язку (зареєстровано судом 22.05.2025) до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 у справі №916/3511/24 про повернення апеляційної скарги; справу передати до Південно-західного апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

5. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5.1. Касаційна скарга подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.

5.2. Скаржник обґрунтовує свою позицію тим, що на день подання заяви про відстрочення сплати судового збору, накладено арешт на рахунки ОК «ЖБК «Будівельників», зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях, в межах ціни позову у розмірі 6 444 092,98 грн, виходячи з цього, скаржник на момент подачі апеляційної скарги немає можливості сплатити судовий збір. Суд апеляційної інстанції не врахував ці обставини та не відстрочив сплату судового збору

6. Позиція інших учасників справи 

6.1. Від ТОВ «Паритет» надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

6.2. Від ОСОБА_1 відзив на касаційну скаргу до Суду не надходив.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

7.3. У зв`язку з відпусткою судді Малашенкової Т. М. склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2025, який наявний в матеріалах справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи та висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Предметом касаційного перегляду у цій справі є ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу скаржнику у зв`язку з невиконанням останнім вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

8.2. Перед Верховним Судом поставлено питання перевірки доводів касаційної скарги щодо обґрунтованості повернення судом апеляційної інстанції апеляційної скарги.

8.3. Перевіряючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд зазначає таке.

8.4. У статті 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої цієї статті).

8.5. Право на апеляційне та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження є складовою права на справедливий суд, яке гарантується в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції, а врахуванню підлягають особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

8.6. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3 пункту 3.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 №11-рп/2007).

8.7. Так, порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - ГПК України, відповідно до частини першої статті 254 якого учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

8.8. Статтею 258 ГПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги, зокрема, в частині третій передбачено додання до апеляційної скарги доказів сплати судового збору.

8.9. Відповідно до частини другої статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

8.10. За змістом частин першої, другої статті 174 ГПК України, з урахуванням положень частин другої, шостої статті 260 цього Кодексу, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

8.11. Судом апеляційної інстанції встановлено, що при зверненні до Південно-західного апеляційного господарського суду скаржник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 144 992,10 грн.

8.12. Водночас, як убачається з матеріалів справи та встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи, ОК «ЖБК «Будівельників» не сплатило судовий збір у встановленому розмірі, натомість подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що на рахунки                        ОК «ЖБК «Будівельників» накладено арешт, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях, в межах ціни позову у розмірі 6 444 092,98 грн, а тому скаржник на момент подачі апеляційної скарги не має можливості сплатити судовий збір.

8.13. Суд апеляційної інстанції, розглянувши клопотання ОК «ЖБК «Будівельників» про відстрочення сплати судового збору, дійшов висновку про відсутність підстав у його задоволенні, оскільки скаржник, згідно з положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на момент подання апеляційної скарги) не підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

8.14. Відтак, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 у цій справі апеляційну скаргу ОК «ЖБК «Будівельників» на рішення Господарського суду Одеської області від 19.02.2025 залишено без руху та запропоновано скаржнику надати суду протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху докази сплати судового збору у розмірі 144 992,10 грн.

8.15. За таких обставин Верховний Суд виходить з того, що суд апеляційної інстанції, на виконання вимог статей 174, 260 ГПК України, установивши в ухвалі від 14.04.2025, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 258 цього Кодексу, надав скаржнику строк для усунення недоліків, визначивши спосіб їх усунення, а саме: надання доказів сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, визначивши в ухвалі розмір судового збору, який підлягає сплаті.

8.16. Отже, положеннями статей 174, 260 ГПК України законодавець передбачив механізм залишення апеляційної скарги без руху задля забезпечення скаржнику можливості у встановлений судом строк усунути недоліки апеляційної скарги.

8.17. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (частина четверта статті 174 ГПК України).

8.18. Зміст наведених приписів господарського процесуального законодавства свідчить про те, що неусунення скаржником у встановлений судом строк недоліків апеляційної скарги, про які зазначено в ухвалі про залишення такої скарги без руху, є підставою для повернення апеляційної скарги.

8.19. Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала про залишення апеляційної скарги без руху доставлена до електронного кабінету ОК «ЖБК «Будівельників» та його представника - адвоката Тарановського Д.С. 14.04.2025 о 21:14 год, а отже, з урахуванням пункту 5 частини шостої статті 242 ГПК України, десятиденний строк на усунення недоліків сплив 25.04.2025. Станом на 12.05.2025 від скаржника будь-яких заяв чи клопотань про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 у справі №916/3511/24, не надходило.

8.20. Отже, апеляційний господарський суд, установивши, що ОК «ЖБК «Будівельників» станом на 12.05.2025 не виконало вимоги ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 про залишення без руху апеляційної скарги, а саме - не сплатило судовий збір за подачу апеляційної скарги у встановленому розмірі, дійшов заснованого на правильному застосуванні статей 174, 260 ГПК України висновку про наявність правових підстав для повернення апеляційної скарги скаржнику.

8.21. За таких обставин суд апеляційної інстанції при винесенні ухвали про повернення апеляційної скарги правильно застосував норми процесуального права, які регулюють питання відповідності формі та змісту апеляційної скарги вимогам статті 258 ГПК України, висновки апеляційного господарського суду є такими, що відповідають положенням статей 174, 260 ГПК України.

8.22. У контексті доводів касаційної скарги Верховний Суд зазначає таке.

8.23. Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, визначених у цій статті. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

8.24. Слід зазначити, що встановлений у статті 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

8.25. Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (зазначений висновок щодо застосування статті 8 Закону України «Про судовий збір» викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №940/2276/18).

8.26. З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку, що приписи пункту 1 частини першої та частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» поширюються на окремі категорії позивачів, які є фізичними особами та не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію.

8.27. У цій справі апеляційний суд встановив, що скаржник, згідно з положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір» не підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а відтак, доводи скаржника про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору відхиляються як необґрунтовані.

8.28. При цьому Верховний Суд зазначає, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

8.29. Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (пункт 57).

8.30. У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (заява №28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (пункт 60).

8.31. Отже, відмова суду апеляційної інстанції у задоволенні клопотання ОК «ЖБК «Будівельників» про відстрочення сплати судового збору у зв`язку з відсутністю правових підстав для цього, свідчить про дотримання судом принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та правової визначеності, і така відмова не може бути визначена як обмеження доступу до правосуддя.

8.32. Будь-яких інших доводів, які б спростовували зазначені висновки суду апеляційної інстанції, скаржником у касаційній скарзі не наведено, отже, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для висновку про порушення судом норм процесуального права при вирішенні питання про повернення апеляційної скарги, які відповідно до вимог процесуального законодавства є підставою для скасування ухваленого у справі судового рішення. 

8.33. За таких обставин, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження, у Суду відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

8.34. Верховний Суд звертає увагу, що за змістом оскаржуваної ухвали підставою для повернення апеляційної скарги є несплата у встановленому судом розмірі судового збору за подачу апеляційної скарги, що відповідно до частини восьмої статті 174 ГПК України не перешкоджає скаржнику повторно звернутись з апеляційною скаргою в загальному порядку після усунення недоліків.

8.35. Доводи ТОВ «Паритет», викладені у відзиві, беруться до уваги Касаційним господарським судом у тій частині, яка узгоджується з викладеними у цій постанові міркуваннями.

8.36. Верховний Суд у прийнятті цієї постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі скаржник не зазначив й не обґрунтував.

8.37. Колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» та у справі «Трофимчук проти України» (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010), зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

9.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

9.2. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

9.3. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, Суд вважає, що наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують того, що ухвала суду апеляційної інстанції прийнята з додержанням норм процесуального права, а отже, підстав для її зміни чи скасування немає.

10. Судові витрати

10.1. Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Будівельників» залишити без задоволення, а ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 у справі №916/3511/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                     І. Булгакова

Суддя                                                                                                              Ю. Власов