ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року 
м. Київ

cправа №  927/50/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючого, Кролевець О. А., Студенця В. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський сонях"
на постанову Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Тищенко О. В., Гончарова С. А., Сибіги О. М.
від 27 травня 2025 року (повний текст складений 20 червня 2025 року)
(про скасування ухвали Господарського суду Чернігівської області від 24 березня 2025 року про повернення зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн")

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський сонях"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн"
про стягнення 2 804 553,18 грн,

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий виклад процесуальних обставин справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський сонях" звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" про стягнення   2  804  553,18 грн, з яких 2 723 620,22 грн - основний борг, 5072,09 грн - три відсотки річних, 47 124,66 грн - інфляційні нарахування, 28 736,20 грн - штраф.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 3010 від 30 жовтня 2024 року в частині своєчасної та повної оплати за поставлений позивачем товар.
Господарський суд Чернігівської області ухвалою від 27 січня 2025 року прийняв зазначену позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 927/50/25, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив дату підготовчого засідання, встановив відповідачу у строк для надання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують викладені у відзиві обстави, а саме: не пізніше 15 календарних днів з дня вручення даної ухвали.
10 лютого 2025 року до Господарського суду Чернігівської області у встановлений місцевим господарським судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
17 березня 2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" звернулося до Господарського суду Чернігівської області із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський сонях" про стягнення 13 603,80 грн штрафу.
Господарський суд Чернігівської області ухвалою від 24 березня 2025 року у справі № 927/50/25 відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" у задоволенні заяви про поновлення процесуального строку для подання зустрічного позову, повернув Товариству з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" зустрічну позовну заяву б/н від 17 березня 2025 року та додані до неї документи.
Місцевий господарський суд виходив з того, що зустрічна позовна заява була подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" з порушенням строку на її подання, встановленого частиною першою статті 180 Господарського процесуального кодексу України, без наведення обґрунтованих пояснень щодо поважності причин пропуску цього строку.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24 березня 2025 року у справі № 927/50/25 та прийняти зустрічну позовну заяву від 17 березня 2025 року до спільного розгляду з основним позовом.
2. Короткий зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, мотиви її ухвалення.  
Північний апеляційний господарський суд постановою від 27 травня 2025 року у справі № 927/50/25 скасував ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24 березня 2025 року про повернення зустрічної позовної заяви у справі № 927/50/25, повернув матеріали оскарження ухвали Господарського суду Чернігівської області від 24 березня 2025 року про повернення зустрічної позовної заяви у справі №927/50/25 до Господарського суду Чернігівської області для вирішення питання щодо її прийняття.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції, повертаючи зустрічну позовну заяву та відмовляючи у поновленні процесуального строку на її подання, припустився надмірного формалізму, визнавши необґрунтованими доводи відповідача, наведені у клопотанні про поновлення строку на подання зустрічної позовної, мав право надати заявнику час чи продовжити процесуальний строк для подання іншого клопотання про поновлення строку з наведенням інших підстав для його поновлення, залишив поза увагою те, що зустрічний позов був поданий відповідачем на стадії підготовчого провадження.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги.
У касаційній скарзі відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" (далі по тексту - скаржник) просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 27 травня 2025 року, а ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24 березня 2025 року у цій справі про повернення зустрічної позовної заяви залишити в силі.
4. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.
Як на підставу касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції скаржник послався на абзац 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначив про те, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови неправильно застосував норми процесуального права, а саме: статті 118, 180 Господарського процесуального кодексу України, не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 24 грудня 2019 року у справі № 910/5172/19 та від 06 грудня 2023 року у справі № 918/604/23.
5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
Позивач відзиву на касаційну скаргу відповідача не надав.
Позиція Верховного Суду
6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанцій.
Верховний Суд, дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зазначає про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виходячи з норм статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.
Тобто, реалізація конституційного права, зокрема на судовий захист, ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм Господарського процесуального кодексу України.
Отже, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним. Подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог Господарського процесуального кодексу України щодо її подання.
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з частиною першою статті 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами.
У пункті 3 частини другої Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив право відповідача подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Такий строк встановлений у частині першій статті 180 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. 
Відповідно до частини восьмої статті 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Отже, суд встановлює строк для подачі відзиву на позов в межах граничного строку - 15 днів з дня вручення ухвали. 
Згідно з частиною першою статті 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Отже, обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі.
Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України). 
Згідно зі статтею 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
З огляду на викладене, право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.
Подібна правова позиція Верховного Суду викладена, зокрема у постановах від 24 грудня 2019 року у справі № 910/5172/19, від 06 грудня 2023 року у справі № 918/604/23, на які обґрунтовано послався позивач у касаційній скарзі.
Місцевий господарський суд встановив, що його ухвала від 27 січня 2025 року про відкриття провадження у справі № 927/50/25 в якій крім іншого, був встановлений відповідачу строк для подання відзиву на позову (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали) була доставлена до електронного кабінету відповідача в підсистемі «Електронний суд» 27 січня 2025 року о 13:47, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа.
Встановивши дату отримання відповідачем зазначеної ухвали суду, місцевий господарський суд, керуючись наведеними вище нормами процесуального права, правильно встановив, що граничною датою, до якої відповідач мав право подати зустрічний позов, було 11 лютого 2025 року (включно).
Однак, відповідач подав зустрічний позов через систему «Електронний суд» лише 17 березня 2025 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 180 Господарського процесуального кодексу України. 
Місцевий господарський суд також встановив, що відповідач разом з поданням зустрічної позовної заяви подав до суду заяву про поновлення пропущеного процесуального строку для подання зустрічної позовної заяви, в якій послався на наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали йому своєчасно звернутися до суду із зустрічним позовом, а саме: перебування керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" у відпустці у період з 11 по 25 лютого 2025 року, намагання зібрати докази неналежної якості товару та отримати від відповідача документи по якості, необхідність часу для підготовки зустрічного позову.
Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Отже, пропущений учасником процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за умови звернення учасника із заявою про поновлення такого строку, в якій він має навести причини пропуску строку, а суд оцінити наведені заявником причини на предмет їх поважності.
Дослідивши заяву відповідача про поновлення процесуального строку для подання зустрічного позову та додані до неї документи, місцевий господарський суд встановив, що заява не містить обґрунтованих пояснень щодо поважності причин несвоєчасного подання зустрічного позову, зокрема щодо неможливості його подання адвокатом відповідача у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, тобто в період, коли директор відповідача не перебував у відпустці, враховуючи те, що відзив був поданий представником відповідача своєчасно.
Встановивши те, що із зустрічним позовом відповідач звернувся до суду з пропуском строку, встановленого для подання відзиву та відповідно зустрічного позову, без наведення обґрунтованих пояснень щодо поважності причин несвоєчасного подання зустрічного позову, суд першої інстанції правильно керувався положеннями частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України та обґрунтовано відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" у поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову та правильно повернув відповідачу його зустрічний позов без розгляду.
Натомість суд апеляційної інстанції безпідставно скасував ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24 березня 2025 року про повернення зустрічної позовної заяви у справі № 927/50/25.
Як вбачається з оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції в обґрунтування скасування ухвали Господарського суду Чернігівської області від 24 березня 2025 року про повернення зустрічної позовної заяви у цій справі послався, зокрема на те, що зустрічний позов був поданий відповідачем на стадії підготовчого провадження, питання про прийняття якого вирішується судом відповідно до пункту 4 частини другої статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні.
Однак, Верховний Суд зазначає про те, що суд апеляційної інстанції безпідставно послався на положення пункту 4 частини другої статті 182 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ця норма процесуального права не визначає строків подання зустрічного позову, а стосується виключно вирішення судом питання про прийняття зустрічного позову.
Безпідставними є також і висновки суду апеляційної інстанції про те, що місцевий господарський суд мав залишити зустрічний позов відповідача без руху та надати відповідачу строк на усунення недоліків зустрічного позову, оскільки наслідки порушення відповідачем вимог частини першої статті 180 Господарського процесуального кодексу України в частині строку пред`явлення зустрічного позову визначені частиною шостою статті 180 названого Кодексу, а саме: зустрічна позовна заява у такому випадку підлягає поверненню скаржнику. Залишення зустрічного позову без руху за таких обставин положеннями Господарського процесуального кодексу України не передбачено. Такі висновки Верховного Суду викладені у постанові від 11 липня 2023 року у справі № 922/1769/22.
Крім того, Верховний Суд зазначає про те, що зазначені висновки суду апеляційної інстанції не підкріплені жодною нормою процесуального права.
Також Верховний Суд враховує те, що відповідач, зустрічний позов якого повернуто судом у зв`язку з пропуском строку на його подання, не позбавлений права на звернення до суду з окремим позовом у загальному порядку.
З огляду на викладене Верховний Суд зазначає про те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню.
7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
З огляду на наведені норми процесуального права, виходячи з повноважень суду касаційної інстанції, враховуючи обґрунтованість доводів касаційної скарги та встановлені судом касаційної інстанції обставини порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, Верховний Суд вважає за необхідне скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 27 травня 2025 року у цій справі, а ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24 березня 2025 року у цій справі залишити в силі. 
8. Судові витрати.
Враховуючи, що постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а ухвала місцевого господарського суду залишається в силі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, визначеними у статті 129 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок з відшкодування понесених скаржником (позивачем у цій справі) судових витрат за розгляд справи у суді касаційної інстанції покладається на відповідача.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський сонях" задовольнити.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 27 травня 2025 року у справі №  927/50/25 скасувати.
3. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24 березня 2025 року у справі № 927/50/25 залишити в силі.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" (15522, Чернігівська область, Чернігівський район, смт. Седнів, вул.  Пекурівська, 44, ідентифікаційний код 41737108) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський сонях" (21001, м.  Вінниця вул.  Є.Коновальця, 46, 3-й поверх, ідентифікаційний код 41973663) 2  422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 копійок судового збору за подання касаційної скарги. 
5. Доручити Господарському суду Чернігівської області видати відповідний наказ.
6. Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. Баранець

Судді                                                                                                    О. Кролевець 

                                                                                                    В. Студенець