ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року 
м. Київ

cправа №  921/256/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратової І. Д. - головуючої, суддів -   Губенко Н. М., Студенця В.І. 
за участю секретаря судового засідання - Гнідобор А. В.,
за участю представників учасників справи:
позивача -  Краснокутської Н.М. (адвокат),
відповідача - Юсипова Р.В. (адвокат),  
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віджи Продакшн"
на постанову Західного апеляційного господарського суду
(головуюча - Панова І. Ю., судді:     Кравчук Н. М., Матущак О. І.)
від 04.03.2025
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віджи Продакшн" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясокомбінат Тернопільський" 
про стягнення 2 302 273,50 грн,
Короткий зміст позовних вимог 
1. У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Віджи Продакшн" (далі - ТОВ "Віджи Продакшн", позивач) звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясокомбінат Тернопільський" (далі - ТОВ "М`ясокомбінат Тернопільський", відповідач) про стягнення 2 302 273,50 грн вартості поставленого товару.
2. Позов обґрунтовано реалізацією позивачем, як покупцем, права на відмову від договору купівлі-продажу товару відповідно до пункту 1 частини другої статті 678 Цивільного кодексу  України (далі - ЦК України), що є підставою для повернення відповідачем сплаченої позивачем за товар грошової суми протягом його гарантійного терміну, у зв`язку з виявленими недоліками товару, поставленого відповідачем.
3. В свою чергу відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, посилається на те, що позивач не довів, що недоліки товару мали місце на час його передання покупцю, а не виникли після його неналежного транспортування та зберігання. Відповідач також стверджує про неправильно обраний позивачем спосіб захисту шляхом звернення до суду лише з вимогою про стягнення вартості товару, в той час як позивач мав відмовитись від договору і вимагати повернення сплаченої за товар суми, що відповідає змісту пункту 1 частини другої статті 678 ЦК України та передбаченому нею способу захисту. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
4. 10.11.2022 між ТОВ "М`ясокомбінат Тернопільський" (постачальник) та ТОВ "Віджи Продакшн" (покупць) укладено договір поставки № 2/10.11.2022 (з протоколом розбіжностей від 14.11.2022), за умовами пункту 1.1 якого постачальник відповідно до умов цього договору зобов`язався виготовити та поставити товар покупцю, а покупець - прийняти та оплатити товар у кількості, найменуваннях і цінах, зазначених у видаткових накладних (товарно-транспортних накладних), що виписуються на кожну партію товару.
5. У пунктах 2.1, 2.2 договору зазначено, що ціна по кожному найменуванню і на кожну партію товару визначається на підставі прайс-листів постачальника та вказується у видаткових накладних (товаро-транспортних накладних) на кожну партію товару. Ціна на товар та вартість партії товару, що вказана у видатковій накладній, вважається узгодженою з моменту підписання сторонами видаткової накладної на партію товару.
6. Відповідно до пункту 2.3 договору (з урахуванням протоколу розбіжностей) якщо сторони не домовилися про інше, покупець зобов`язаний здійснити оплату товару на умові 100% попередньої оплати партії товару, що підлягає поставці. 
Згідно з пунктом 3.1 договору (з урахуванням протоколу розбіжностей) товар поставляється партіям згідно до наданих замовлень покупця, в яких зазначається асортимент, кількість товару, строк та умови його поставки. 
7. Датою поставки вважається дата, вказана у відповідній видатковій накладній (товарно-транспортній накладній). Сторони погодилися, що особи, які підписали видаткову накладну (товарно-транспортну накладну) з прикладанням печатки або штампу (за наявності останнього у покупця), являються уповноваженими особами на підписання даних документів та їхні підписи свідчать про приймання покупцем партії товару та відсутності претензій стосовно кількості, асортименту та якості товару (пункт 3.2 договору).
8. Згідно з пунктом 3.3 договору при передачі товару постачальник зобов`язаний передати всю необхідну документацію на партію товару, а покупець зобов`язаний прийняти партію товару і підписати видаткову накладну (товарно-транспортну накладну).
9. Згідно з пунктом 3.7 договору процедура приймання товарів проводиться (здійснюється) на умовах даного договору. Не врегульовані даним договором правила приймання товару по кількості та якості врегульовуються нормами чинного законодавства України, зокрема Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості (затверджена Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 із змінами і доповненнями) та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народною споживання по якості (затверджена Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 із змінами і доповненнями) в частині, що не суперечить умовам даного договору.
10. У пункті 3.8 договору зазначено, що під час проведення процедури приймання товару покупець зобов`язаний здійснити усі необхідні дії, спрямовані на встановлення відповідності товару умовам даного договору, домовленостям сторін та вимогами чинного законодавства України, зокрема: перевірити кількість та асортимент поставленого товару кількості та асортименту, що вказані у видатковій накладній; перевірити товар на будь-які видимі недоліки товару (забруднення, пошкодження, невідповідність розмірів тощо); штрихового кодування та маркування; строків придатності товару; перевірити наявність та належне оформлення усіх необхідних товаросупровідних документів, зокрема, видаткову накладну, документ, що посвідчують якість товару тощо.
11. У пункті 4.3 договору передбачено, що постачальник зобов`язався, зокрема: передати товар належної якості в асортименті та кількості на підставі погодженого сторонами замовлення (пункт 4.3.1 договору); надати покупцю товаросупровідну документацію, а у випадках, передбачених чинним законодавством України, інші необхідні документи у порядку передбаченому цим договором та/або чинним законодавством України (пункт 4.3.2 договору).
12. У свою чергу, у пункті 4.4 договору покупець зобов`язався, у тому числі, але не обмежуючись: належним чином забезпечувати приймання товару (пункт 4.4.2 договору); забезпечувати розвантаження товару на своїй території у відповідності з товаросупровідною документацією на поставку товару (пункт 4.4.3 договору); у момент фактичного приймання товару здійснити його перевірку за кількістю, якістю та асортиментом, підписати належним чином та завірити товаросупровідну документацію на товар, що засвідчують факт отримання покупцем товару (пункт 4.4.5 договору).
13. У випадку поставки товару неналежної якості та/або некомплектного товару, постачальник зобов`язаний здійснити заміну товару на протязі 7 днів (пункт 5.3 договору (з урахуванням протоколу розбіжностей)).
14. Постачальник не несе відповідальності за псування товару, що виникло внаслідок недотримання покупцем правил зберігання та реалізації товару, за зберігання товару на складі покупця, а також за товар, термін придатності якого закінчився (пункт 5.7 договору).
15. На виконання умов договору упродовж січня- квітня 2023 року відповідачем здійснювались неодноразові поставки товару. Зокрема, відповідачем поставлено, а позивачем прийнято товар - консерви "Каша гречана з яловичиною" (ж/б) 0,325, у кількості 48695 штук, вартістю 47,30 грн кожна, згідно з видатковими накладними від 30.01.2023 № 2034, від 30.01.2023 № 2035, від 30.01.2023 № 2036, від 31.01.2023 № 2122. 
16. Загальна вартість поставленого товару в кількості 48695 штук складає 2 303 273,50 грн. Місце поставки товару: м. Вінниця, 2-й пров. Індустріальний, буд. 8. 
17. Факт поставки товару відповідачем у вказаній кількості та його оплата позивачем не заперечується сторонами у справі та підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями за період листопад 2022 року - березень 2023 року та видатковими накладними.
18. ТОВ "Віджи Продакшн" у поясненнях б/н від 16.07.2024 (вх. №5686 від 17.07.2024) зазначило, що товар (який є предметом спору у даній справі) поставлявся двома партіями, які виробником позначено L 10.01.2023 та L 12.01.2023. Партія ідентифікована датою виробництва. У товаросупроводжуючих документах - деклараціях виробника зазначені дати виробництва 10.01.2023 та 12.01.2023. Доставку одної партії товару здійснено кількома автопоставками, у зв`язку з чим оформлено кількома видатковими накладними. 
19. Так, партія L 10.01.2023 у загальній кількості 82500 банок поставлена згідно з видатковими накладними: від 30.01.2023 № 2034 (декларація МКТ00002034 від 30.01.2023, кількість банок 50000); від 30.01.2023 № 2035 (декларація МКТ00002035 від 30.01.2023, кількість банок 32500).
У свою чергу, партія L 12.01.2023 у загальній кількості 82500 банок поставлена згідно з видатковими накладними: від 30.01.2023 № 2035 (декларація МКТ00002035 від 30.01.2023, кількість банок 17500); від 30.01.2023 № 2036 (декларація МКТ00002036 від 30.01.2023, кількість банок 50000); від 31.01.2023 № 2122 (декларація МКТ00002122 від 31.01.2023, кількість банок 15000).
20. В матеріалах справи міститься акт від 28.11.2023 про виявлені скриті дефекти, складений за адресою: Черкаська область, с. Червона Слобода, вул. Берегова Промислова, буд. 20, за участі уповноважених представників обох сторін. 
У акті зафіксовано виявлення продукції у кількості 1508 штук, що не підлягає подальшій реалізації у зв`язку із невідповідністю ДСТУ 4607:2006 "Консерви м`ясорослинні. Каші з м`ясом. Загальні технічні вимоги", невідповідним товарним видом та наявністю істотних порушень вимог щодо якості товару.
Згідно з підписаним представниками сторін актом від 28.11.2023 такими недоліками є: бомбажна продукція; жирна тара; неякісне маркування/етикування.
Відповідно до змісту акта від 28.11.2023, вказаний товар поставлено згідно з видатковими накладними за період січень-квітень 2023 року, виготовлений 12.01.2023, 16.02.2023, 18.02.2023, строк придатності якого складає 2 роки. Документами, які засвідчують якість цього товару, є Декларації виробника           № МКТ00002122 від 31.01.2023, № МКТ00002036 від 30.01.2023,                                          № МКТ00008333 від 11.04.2023, № MKT00007865 від 06.04.2023,                                № МКТ00008953 від 20.04.2023, № МКТ00008460 від 12.04.2023 та Експертні висновки № 000370п/23 від 27.02.2023, № 000369п/23 від 27.02.2023, №000077п/23 від 19.01.2023. Партії поставки: L12.01.2023; L16.02.2023; L18.02.2023.
Після складання акта від 28.11.2023 товар у кількості 1508 штук на суму               71 328,40 грн повернено відповідачу згідно з накладною на повернення від 23.01.2024 № 285.
21. Позивач стверджував, що відповідач не повернув грошові кошти в сумі           71 328,40 грн у зв`язку з поверненням товару в кількості 1508 штук.
22. В матеріалах справи також міститься акт від 13.02.2024 про виявлені скриті дефекти, складений за адресою: Черкаська область, с. Червона Слобода, вул. Берегова Промислова, буд. 20, за участі уповноважених представників обох сторін. 
У ньому зазначено про виявлення продукції у кількості 47187 штук, що не підлягає подальшій реалізації у зв`язку із невідповідністю ДСТУ 4607:2006 "Консерви м`ясорослинні. Каші з м`ясом. Загальні технічні вимоги", невідповідним товарним видом та наявністю істотних порушень вимог щодо якості товару, а саме невідповідного товару у партіях L 10.01.2023, L 12.01.2023, серед якого: неякісне маркування 12633 штук; забруднена тара 13023 штук; корозія на банці 11978 штук; деформована тара (виявлено у плашках) 1340 штук; потенційний бомбаж 1748 шт.; фактичний бомбаж, забруднення тари внаслідок бомбажу 1968 штук; недовага 17 шт.; брак нанесення етикетки (невідповідне розміщення до тари) 796 штук; пересорт по датах (дві дати в плашці) 3684 штук.
В акті від 13.02.2024 сторони визначили недоліки продукції, як істотні порушення якості товару. 
Вказаний товар поставлено згідно з видатковими накладними за період січень-квітень 2023 року, виготовлений 10.01.2023, 12.01.2023, строк його придатності складає 2 роки. Документами, що засвідчують якість товару є Декларації виробника № МКТ00002035 від 30.01.2023,                                                № МКТ00002122 від 31.01.2023, № МКТ00002036 від 30.01.2023 та Експертні висновки № 000076п/23 від 19.01.2023, № 000077п/23 від 19.01.2023. Партії поставки: L 12.01.2023; L 10.01.2023.
23. В ході підготовчого провадження у справі позивачем долучено до матеріалів справи декларації виробника на готову м`ясну продукцію та експертні висновки, у тому числі, перелічені у актах від 28.11.2023 та 13.02.2024.
23.02.2024 ТОВ "Віджи Продакшн" звернувся до  ТОВ "М`ясокомбінат Тернопільський" з листом №    19, у якому повідомив наступне:
- неякісне маркування/етикетування 12633 банок, забруднена тара - 13023 штук поставленої продукції згідно з договором, дійсно могло виникнути з вини постачальника. У зв`язку з цим ТОВ "М`ясокомбінат Тернопільський" повністю погоджується з даними скритими дефектами; 
- наявність бомбажної продукції у кількості 1968 штук, корозія на банці у кількості 11978 штук, потенційний бомбаж - 1748 штук могло виникнути внаслідок недотримання або порушення умов зберігання. Дані умови прописані як на етикетці, так і в декларації виробника;
- деформована тара у кількості 1340 штук могла виникнути при транспортуванні продукції.
24. У своєму листі відповідач звернув увагу на те, що під час приймання продукції згідно з умовами договору у покупця не виникало жодних зауважень стосовно якості, кількості, відповідності вимогам ДСТУ зовнішнього вигляду, етикетки та маркування продукції.
25. Посилаючись на умови пукну 5.7 договору ним також зазначено, що постачальник не несе відповідальності за псування товару, що виникло внаслідок недотримання покупцем правил зберігання та реалізації товару, за зберігання товару на складі покупця. 
26. Попри це, відповідач у листі від 23.02.2024 № 19 гарантував позивачу заміну 47187 штук консерв, щодо яких у останнього були зауваження, зазначені в акті від 13.02.2024. 
27. 04.03.2024 позивачем надіслано на адресу відповідача вимогу від 29.02.2024 № 29/02/2024-П2, у якій, посилаючись на зміст актів від 28.11.2023 та від 13.02.2024, а також пункт 1 частини другої статті 678 ЦК України, позивач повідомив відповідача про відмову від договору від 10.11.2022               №2/10.11.2022 в частині поставленого товару в кількості 48695 штук, вартістю 47,30 грн кожна, на загальну суму 2 302 273,50 грн. При цьому повідомлено реквізити рахунка, на який необхідно здійснити перерахування коштів.  
28. У свою чергу ТОВ "М`ясокомбінат Тернопільський" у листі від 18.03.2024     № 54 повністю заперечило проти виконання вимоги про повернення коштів в сумі 2 302 273,50 грн, посилаючись на відсутність зауважень щодо якості товару у позивача під час приймання товару, можливе виникнення недоліків товару через недотримання позивачем умов зберігання товару та через можливе транспортування позивачем товару.  
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
29. 05.12.2024 Господарський суд Тернопільської області ухвалив рішення, яким позов задовольнив повністю.
30. Місцевий господарський суд, врахувавши презумпцію вини виробника, зафіксовані недоліки продукції, акти про їх виявлення, відсутність заперечень з боку відповідача щодо умов зберігання, а також непослідовність його дій, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
31. 04.03.2025 Західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував й ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволені позову; здійснив новий розподіл судових витрат.
32. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в даному випадку позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що недоліки товару, які були виявлені при прийманні за якістю 28.11.2023 та 13.02.2024, мають характер прихованих та не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці. Суд зазначив, що акти від 28.11.2023 та 13.02.2024 про виявлені скриті дефекти не можуть братися судом до уваги, як належні та допустимі докази постачання відповідачем неякісної продукції, оскільки такі не відображають повну та достовірну інформацію, що такі дефекти виникли з вини відповідача, а тому у даному випадку позивач не дотримався процедури фіксації поставки відповідачем товару неналежної якості, чому суд першої інстанції не надав належної правової оцінки.
Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу. Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження
33. 01.04.2025 позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати й залишити рішення суду першої інстанції в силі.
34. Підставами касаційного оскарження судового рішення скаржник визначає випадки, передбачені пунктами 1, 2 та 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
35. Так, на обґрунтування своєї правової позиції скаржник, із посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми частини другої статті 679 ЦК України і не врахував висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 20.01.2022 у справі № 910/18335/20, від 02.07.2024 у справі № 910/9544/23, від 07.07.2021 у справі № 591/2641/20 (провадження № 61-17724св20), що у разі встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк), існує презумпція вини постачальника (виробника). Тоді для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.
Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 2 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає щодо необхідності відступлення від висновку стосовно застосування частини другої статті 679 ЦК України, яка викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 911/1249/22, від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18, від 29.07.2021 у справі № 904/5217/19, від 30.09.2020 у справі № 927/787/19, на які послався суд апеляційної інстанції, в розрізі того, що гарантією щодо якості товару є не тільки встановлення гарантійного строку експлуатації товару, а ще й гарантійного строку придатності та зберігання, які врегульовані частиною четвертою статті 269 Господарського кодексу України (далі - ГК України).
Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини четвертої статті 269 ГК України (гарантійний строк придатності та зберігання) у взаємозв`язку із застосуванням частини другої статті 679 ЦК України щодо відповідальності продавця за недоліки товару, на який надано гарантії щодо якості.
Позиція інших учасників справи
36. Від ТОВ "М`ясокомбінат Тернопільський" 01.05.2025 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач просить Суд відмовити у задоволенні касаційної скарги, а постанову апеляційного суду залишити без змін.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство
37. Імперативними приписами частини другої статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
38. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
39. Відповідно до пункту 3 частини другої    статті 287 ГПК України    підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
40. Аргументуючи підстави касаційного оскарження, передбачені у пункті 3 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положень частини другої статті 679 ЦК України у подібних правовідносинах. У цьому контексті скаржник наполягає на тому, що поняття "строк придатності", "гарантійний строк придатності та зберігання", "гарантійний строк експлуатації" є видами гарантії щодо якості товару. 
41. Так, предметом позову у цій справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості поставленого товару у зв`язку з виявленими недоліками продукції протягом гарантійного терміну (терміну придатності), тобто у зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов договору щодо якості товару.   
При цьому позивач обґрунтовує свої позовні вимоги частиною другою статті 678 ЦК України, зазначаючи про те, що відповідач поставив неякісний товар, про що сторони склали два акти від 28.11.2023 та від 13.02.2024 про виявлені скриті недоліки, де зафіксовані істотні порушення умов договору щодо якості товару і в яких зазначено, що продукція не підлягає подальшій реалізації у зв`язку із невідповідністю ДСТУ 4607:2006 "Консерви м`ясорослинні Каші з м`ясом. Загальні технічні вимоги".
42. Судами обох інстанцій встановлено, що на товар встановлений строк придатності (2 роки з дати виготовлення) згідно з наданими деклараціями виробника (відповідача) та встановлено, що на момент складення актів та подання позову такий строк не минув.
43. Задовольняючи позов, суд першої інстанції в своєму рішенні врахував складені сторонами акти від 28.11.2023 і від 13.02.2024 про недоліки продукції відповідача, а також встановлену частиною другою статті 679 ЦК України презумпцію вини виробника (відповідача) у існуючих недоліках щодо якості товару протягом встановленого на нього гарантійного строку, якої ТОВ "М`ясокомбінат Тернопільський" належним чином не спростовано (зокрема, щодо бомбажу, деформації тари та корозії).
44. Водночас апеляційний суд в оскаржуваній постанові, відмовляючи в позові, послався, зокрема, на положення статті 675 ЦК України (гарантії якості) та статті  677 ЦК України (строк придатності) та зазначив, що у частині другій статті 679 ЦК України йдеться про гарантійний строк експлуатації товару, а відповідно презумпція вини постачальника (виробника) у даних правовідносинах не застосовується, оскільки на товар у даній справі наданий строк придатності, а не гарантійний строк експлуатації.
45. В касаційній скарзі позивач стверджує, що апеляційний суд в оскаржуваній постанові безпідставно ототожнивши поняття "гарантія якості" та "гарантійний строк експлуатації", не застосував до спірних правовідносин положень частини четвертої статті 269 ГК України, де врегульований гарантійний строк придатності та зберігання, що по суті є також гарантією щодо якості товару.
46. В контексті наведених доводів касаційної скарги Суд зазначає, що положення стосовно якості товару закріплені, зокрема, у статтях 673- 681-1 ЦК України.
Так, відповідно до частини першої статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.
Частинами першою, другою статті 673 ЦК України визначено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.
Норми статей 675, 678, 679, 680 ЦК України передбачають, зокрема, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості у момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
Разом з цим, статтею 678 ЦК України передбачено правові наслідки передання товару неналежної якості.
При цьому в силу положень частини першої статті 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві, або з причин, які існували до цього моменту.
У свою чергу, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили (частина друга статті 679 ЦК України).
47. Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до сталої та послідовної позиції Верховного Суду (щодо застосування положень частини другої статті 679 ЦК України) у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.01.2022 у справі №    910/18335/20, від 02.07.2024 у справі № 910/9544/23, від 07.07.2021 у справі № 591/2641/20, на які посилається скаржник. 
48. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки у консервах визначений строк придатності товару - 2 роки з дати виготовлення, то у силу приписів  статті 679 ЦК України щодо товару з встановленим строком придатності, саме на продавця покладається обов`язок доведення, що недоліки товару виникли після його передання покупцеві.
49. Разом з тим, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає, що як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, сторонами не погоджувався гарантійний строк щодо якості спірного товару (гарантійний строк експлуатації).
50. Так, відповідно до частини другої статті 677 ЦК України строк придатності товару визначається періодом часу, який обчислюється з дня його виготовлення і протягом якого товар є придатним для використання, або терміном (датою), до настання якого товар є придатним для використання.
У свою чергу, згідно зі статтею 675 ЦК України гарантійний строк, тобто строк протягом якого продавець гарантує якість товару, окремо встановлюється договором або законом.
Таким чином, гарантійний строк експлуатації (гарантії щодо якості товар) є додатковими зобов`язаннями/гарантіями продавця/виробника щодо якості товару під час його експлуатації споживачем/покупцем.
51. Верховний Суд відзначає, що скаржник у касаційній скарзі, так само як і місцевий господарський суд, помилково ототожнює поняття "строк придатності товару" з "гарантійним строком експлуатації", що за своєю правовою суттю та юридичним змістом є різними поняттями. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.01.2024 у справі                               № 911/1249/22. 
52. При цьому відсутні також підстави для ототожнення поняття "строк придатності товару" (строк, зі спливом якого товар вважається непридатним для використання за призначенням) з "гарантійним строком" (строк протягом якого продавець гарантує якість товару), адже передбачений статтею 677 ЦК України строк придатності та зберігання товару не є одним з видів гарантії щодо якості товару в розумінні статті 675 УК України.    
53. Слід зазначити, що ключовою відмінністю у наведених поняттях є те, що гарантійний строк пов`язаний з якістю та функціональністю товару, а термін придатності - з його споживчою придатністю та безпекою споживання. Термін придатності визначає протягом якого періоду часу товар (продукт) зберігає свої споживчі властивості, тоді як гарантійний строк - це період, протягом якого виробник гарантує стабільність показників якості та зобов`язується безкоштовно ремонтувати або замінювати дефектний товар. 
54. Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин положення частини другої статті 679 ЦК України в контексті визначення суб`єкта, який має доводити обставини неналежної якості товару та безпідставно переклав обов`язок з доказування у даній справі на відповідача.
55. Водночас апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме на позивача покладається обов`язок доведення того, що недоліки товару, що були виявлені при прийманні за якістю 28.11.2023 та 13.02.2024, мають характер прихованих та не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці.
56. Колегія суддів звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої    статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.
57. Оскільки підстави для застосування до спірних правовідносин сторін у даній справі норм частини другої статті 679 ЦК України щодо відповідальності продавця за недоліки товару, на який надано гарантії щодо якості, відсутні, відповідно, підстави для формування Верховним Судом висновку щодо застосування зазначеної статті у сукупності та взаємозв`язку із частиною четвертою статті 269 ГК України - також відсутні.  
58. Водночас правові наслідки передачі товару неналежної якості (товару, який містить недоліки) передбачено статтею 678 ЦК України, яка підлягає застосуванню незалежно від того, чи встановлений для товару гарантійний строк або строк придатності.  
59. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 678 ЦК України, на яку посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право, зокрема, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. 
60. Однак, покупець, який вимагає повернення коштів за товар неналежної якості, повинен повернути такий товар продавцю. Це загальне правило, яке випливає зі змісту частини другої статті 678 ЦК України, яка передбачає альтернативне право покупця або вимагати заміни товару, або повернення сплаченої за товар суми коштів.  Оскільки продавець повертає гроші за товар, який він вже не має у своєму розпорядженні, повернення покупцем товару є обов`язковою умовою для повернення продавцем сплаченої за товар грошової суми. 
61. При цьому покупець повинен повернути товар у тому стані, в якому він його отримав, за винятком недоліків, через які відбувається повернення.
62. Судами установлено, що позивач повідомив відповідача про відмову від договору від 10.11.2022 №    2/10.11.2022 в частині поставленого товару в кількості 48695 штук на загальну суму 2 302  273,50 грн та просив повернути йому вартість поставленого товару.  
63. Проте обставини повернення позивачем товару в кількості 48695 штук на загальну суму 2 302 273,50 грн, як передумови для застосування положень пункту 1 частини другої статті 678 ЦК України, апеляційний суд не досліджував та не встановлював, обмежившись посиланням лише на те, що акти від 28.11.2023 та від 13.02.2024 про виявлені скриті дефекти не є належними та допустимими доказами постачання відповідачем неякісної продукції. 
64. Водночас Верховних Суд зазначає, що достовірне з`ясування фактичних обставин, що мають значення для вирішення спору виходить за межі повноважень касаційної інстанції, передбачених статтею 300 ГПК України, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
З огляду на скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду та направлення справи на новий апеляційний розгляд інші доводи скаржника Судом не розглядаються.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
65. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
66. Згідно із пунктом 1 частини третьої  статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
67. З огляду на наведене Суд вважає за необхідне касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віджи Продакшн"  задовольнити частково, постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а справу передати на новий апеляційний розгляд.
Розподіл судових витрат
68.  З огляду на те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа - передачі на новий апеляційний розгляд, колегія суддів зазначає, що з урахуванням положень статті 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі, в тому числі витрат на оплату послуг адвоката та судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Керуючись статтями  129, 300, 301, пунктом 2 частини першої статті 308, статтями 310, 314 - 317 ГПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віджи Продакшн" задовольнити частково.
2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 у справі № 921/256/24 скасувати.
3. Справу № 921/256/24 передати на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                           І. Кондратова

Судді                                                                                                     Н. Губенко

                                                                                                           В. Студенець