УХВАЛА

19 червня 2025 року 
м. Київ

cправа №  922/673/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Жукова С.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства «Аякс-Авто» в особі ліквідатора підприємства - арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича 
на рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2025
та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.05.2025

за заявою ліквідатора ПП "Аякс-Авто" 
про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства на винних осіб   

у справі № 922/673/19
за позовом ліквідатора ПП "Аякс-Авто"
до 1)  ОСОБА_1 ,
     2)  ОСОБА_2 , 
     3) ОСОБА_3 , 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
-          ТОВ «ФТЗ Україна», 
-          ТОВ «Укр-Фін-Груп», 
-          ТОВ «Техно-Арт», 
поданої в межах справи № 922/673/19 про визнання банкрутом ПП "Аякс-Авто" ,-

ВСТАНОВИВ:
До господарського суду 10.10.2022 надійшла заява ліквідатора ПП "Аякс-Авто" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства на винних осіб, в якій він просить суд - покласти субсидіарну відповідальність на засновника та керівників ПП "Аякс-Авто" в розмірі 82 054 492,29 грн; стягнути солідарно з ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 на користь ПП "Аякс-Авто" 82 054 492,29 грн.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.11.2023 було відмовлено ліквідатору ПП "Аякс-Авто" у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ПП "Аякс-Авто" на засновника та керівників боржника.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 апеляційну скаргу ліквідатора ПП "Аякс-Авто" арбітражного керуючого Приходька Д.В. залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.11.2023 у справі №922/673/19 - без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.06.2024 касаційну скаргу ліквідатора ПП "Аякс-Авто" арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича задоволено. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 у справі № 922/673/19 скасовано. Справу № 922/673/19 направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.
22.07.2024 ухвалою Господарського суду Харківської області прийнято заяву ліквідатора ПП "Аякс-Авто" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на засновника боржника та керівників боржника (вх. № 1662 від 10.10.2022 ) до розгляду. Розгляд заяви ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справи. Залучено до розгляду позовної заяви в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ТОВ «ФТЗ Україна», ТОВ «Укр-Фін-Груп», ТОВ «Техно-Арт».
Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.01.2025 в задоволенні заяви ліквідатора ПП "Аякс-Авто" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства на винних осіб (вх. № 11508 від 10.10.2022) відмовлено.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2025 у справі №922/673/19 залишено без змін.
До Верховного Суду від Приватного підприємства «Аякс-Авто» в особі ліквідатора підприємства - арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича надійшла касаційна скарга, у якій скаржник просить Суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 у справі №922/673/19 та прийняти нове рішення, яким покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Приватного підприємства "Аякс-Авто" в розмірі 82 054 492,29 грн на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Стягнути солідарно на користь Приватного підприємства "Аякс-Авто" грошові кошти в розмірі 82 054 492,29 грн, у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ПП "Аякс-Авто" з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/673/19 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2025.
За результатами розгляду матеріалів цієї скарги Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, перед-бачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу. 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій ви-кладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).
У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац 3 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу). Cкаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.
Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.
Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України необхідно зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.
При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
Отже, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, яке допустили суди попередніх ін-станцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Крім того, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях.
На виконання приписів пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник посилається на пункти 1, 3, 4 частини 2 статті 287 ГПК України та пункт 1 частини 3 статті 310 ГПК України як на підстави касаційного оскарження.
Водночас, скаржник чітко не вказує норми права, висновок про застосування яких був сформований Верховним Судом, не наводить сам висновок у взаємозв`язку з вказаними нормами та не зазначає, в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.
При цьому, скаржником, в порушення вимог пункту 3 частини 3 статті 287 ГПК України, не зазначено норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.
Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи № 922/673/19 та незгоди скаржника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій та не містять обґрунтувань щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень у справі № 922/673/19.
Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями та обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, яких не виклав сам заявник. В іншому випадку вказане б призвело до порушення таких принципів цивільного процесу, як змагальності та диспозитивності.
Отже Приватне підприємство «Аякс-Авто» в особі ліквідатора підприємства - арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича не дотрималося вимог пункта 5 частини 2 статті 290 ГПК України.
Згідно з частиною 2 статті 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Відповідно частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З огляду на викладене касаційна скарга Фонду державного майна України підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, шляхом зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статті 287 ГПК України підстави (підстав) та їх належним обґрунтуванням у спосіб, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 290 ГПК України. 
Керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 288, 290, 291 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, - 
УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства «Аякс-Авто» в особі ліквідатора підприємства - арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича на рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 у справі №922/673/19 залишити без руху.
2. Надати Приватному підприємству «Аякс-Авто» в особі ліквідатора підприємства - арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 
3. Роз`яснити Приватному підприємству «Аякс-Авто» в особі ліквідатора підприємства - арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                      С.В. Жуков