УХВАЛА

07 квітня 2025 року
м. Київ

справа №620/9307/24
адміністративне провадження №К/990/11144/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів: Юрченко В.П.,  Гімона М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2025 у справі №620/9307/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 17.03.2025 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Чернігівській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2025 у справі №620/9307/24.
Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, Товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка (далі по тексту - позивач, ТОВ ім. Шевченка) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у Чернігівській області) в якому просило (з урахуванням зміни позовних вимог) визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 31.01.2024 №1634/ж10/25-01-07-00, яким до ТОВ ім.Шевченка, на підставі статті 120 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості», в сумі 680,00 грн, №1636/ж10/25-01-07-00, яким до ТОВ ім.Шевченка, на підставі статті 120 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості», в сумі 680,00 грн, від 10.05.2024 №7809/ж10/25-01-07-00, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» на суму 61669,79 грн, №7810/ж10/25-01-07-00, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» на суму 1467767,33 грн.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 у задоволенні значеного адміністративного позову відмовлено повністю. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка -задоволено повністю. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка до Головне управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 31.01.2024 №1634/ж10/25-01-07-00, №1636/ж10/25-01-07-00 та від 10.05.2024 №7809/ж10/25-01-07-00, №7810/ж10/25-01-07-00.
Додатковою ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 відмовлено в ухваленні додаткового рішення.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка задоволено. Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 про відмову в ухваленні додаткового рішення скасовано. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка про стягнення 35000,00 витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка витрати на професійну правничу допомогу 10000,00 грн.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.
Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України);
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу; висновку, який, на думку скаржника, відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України);
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновку апеляційного суду, який, на переконання скаржника, є неправильним; обґрунтування у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України).
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. При цьому пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України є відсильною нормою, обґрунтування необхідності касаційного оскарження таким пунктом можливе лише у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт та частину статті 353 КАС України.
Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункти 1 та 4 частини 4 статті 328, пункти 1 та 4 частини 2 статті 353 КАС України, зазначено, що судом порушено норми матеріального права, а саме: статтю 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статті 132, 134, 139, 124, 242 КАС України, а постанова суду апеляційної інстанції про задоволення вимог щодо стягнення на користь ТОВ «Наталіт» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн, прийнято без урахування правової позиції Верховного Суду в аналогічних за змістом правовідносинах у справах №160/3114/19 (постанова від 27.11.2019), №808/1849/18 (постанова від 17.12.2020), №316/1923/16-а (постанова від 20.12.2018), №821/1594/17 (постанова вiд 05.05.2018), №803/1032/18 (постанова вiд 19.02.2019), а також правового висновку Великої палати Верховного Суду у справі №826/1216/19.
Контролюючим органом також вчинено покликання на постанови Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №380/3142/20, від 10.06.2021 у справі №820/479/18, від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 24.03.2020 у справі №1740/2428/18, від 07.07.2020 у справі №320/3271/19, від 21.01.2021 у справі №280/2635/20, від 05.05.2018 у справі №821/1594/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
Також податковим органом зазначено, що судом не досліджено зібрані у справі докази та встановлено обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Верховний Суд зауважує, що у справі №620/9307/24 позивачем є Товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, а сума витрат на професійну правничу допомогу за рішенням суду склала 10000,00 грн.
За встановлених обставин касаційна скарга викладена із суперечностями, які не дозволяють беззаперечно визначити справу, та рішення судів попередніх інстанцій, на які подано касаційну скаргу.
Крім того, Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними. Подібність правовідносин означає, зокрема подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи. 
Скаржником не доведено подібність правовідносин у справах, не взято до уваги, що судові рішення суду касаційної інстанції ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які залежать від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення. Посилання на постанови Верховного Суду у скарзі зроблено без аналізу та врахування обставин справ, за яких суд касаційної інстанції зробив ці висновки, які стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів.
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, судом апеляційної інстанції враховано правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 15.05.2018 по справі №821/1594/17, враховано критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, та зроблено висновок, що представником позивача частково доведено співмірність витрат ТОВ ім. Шевченка на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.
Скаржником такі висновки суду не спростовано. Доводи касаційної скарги зводяться до цитування норм КАС України, посилань на практику Верховного Суду, висловлення незгоди з наданою судом апеляційної інстанції правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів.
Слід зазначити, що, переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що скаржником не обґрунтовано підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відтак, скаржнику слід викласти передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для касаційного оскарження судових рішень відповідно до приписів пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України.
Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За правилами частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328-330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2025 у справі №620/9307/24 залишити без руху.
Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Васильєва
В.П. Юрченко 
 М.М. Гімон ,
Судді Верховного Суду