ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року 
м. Київ

cправа №  920/457/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,
секретар судового засідання - Мельникова Л. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ГРІН ЕНЕРДЖІ СОЛАР І»
на рішення Господарського суду Сумської області від 14.06.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ГРІН ЕНЕРДЖІ СОЛАР І»
про стягнення 36 560 386,67 грн.

У судовому засіданні взяли участь: представник позивача - Мєльнік О. В. та представники відповідача - Бровко О. М., Гринько К. В. та Жабський В. І.

1. Короткий зміст позовних вимог і заперечень
1.1. У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» (далі - позивач та/або ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ») звернулося до Господарського суду Сумської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ГРІН ЕНЕРДЖІ СОЛАР І» (далі - відповідач та/або ТОВ «ГЛОБАЛ ГРІН ЕНЕРДЖІ СОЛАР І») про стягнення 31  411  503,60 грн заборгованості за Договором генерального підряду від 20.12.2018 № 2012-001 (далі - договір), 219  691,15 грн 3 % річних за період з 23.12.2020 по 20.04.2021, 860 223,40 грн інфляційних втрат з 23.12.2020 по 20.04.2021, 927 818,16 грн пені з 23.12.2020 по 20.04.2021, 3 141 150,36 грн штрафу та судового збору у розмірі 548 405,81 грн.
1.2. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору та додаткової угоди до нього від 01.10.2020 № 2 у частині оплати за виконані роботи відповідно до актів здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.11.2020 № 586, від 15.12.2020 № 639, від 15.01.2021 №  21, від 22.01.2021 № 42 та від 22.01.2021 № 31. Крім того, позивач нарахував відповідачу на суму боргу (31  411 503,60 грн) 219 691,15 грн 3 % річних з 23.12.2020 по 20.04.2021 та 860 223,40 грн інфляційних втрат з 23.12.2020 по 20.04.2021 на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), 927 818,16 грн пені з 23.12.2020 по 20.04.2021 та 3  141 150,36 грн штрафу згідно з підпунктом 13.2.1 пункту 13.2 договору.
2. Фактичні обставини справи, встановлені судами
2.1. Як свідчать матеріали справи та установили суди попередніх інстанцій, 07.08.2018 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України надано дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ112182190451.
20.12.2018 між позивачем (Генеральний підрядник) та відповідачем (Замовник) укладено договір, згідно з пунктом 2.1 якого предметом договору є виконання Генеральним підрядником робіт із будівництва об`єкта і надання пов`язаних з цими роботами послуг за дорученням Замовника та оплата Замовником вартості цих робіт та послуг.
У розділі 1 договору містяться терміни: об`єкт будівництва за договором є сонячна (фотовольтаїчна) електростанція (об`єкт альтернативної енергетики) в Сумській області, Тростянецький район, м. Тростянець, вул. Набережна, 55, 55 під літ. «А», 55 під літ. «Б». Потужність Об`єкта - 5,7 МВт; договірна ціна - визначена на основі кошторису, узгоджена сторонами; первинні документи з обліку будівництва - типові форми (акт приймання виконаних підрядних робіт - КБ-2в, або інший акт у формі погодженої сторонами, довідка про вартість підрядних робіт - КБ-3, або інший акт у формі погодженої сторонами, які застосовується при взаєморозрахункам за обсяги виконаних робіт). 
Згідно з пунктом 2.2 договору склад та обсяги робіт, що доручаються на виконання Генеральному підряднику визначаються вихідними даними, наданими Замовником: Технічним завданням, Технічними умовами, Завданням на проектування, Містобудівними умовами та обмеженнями, що є додатками до цього договору, а також правовстановлюючими документами на земельну ділянку.
Роботи, передбачені цим договором, вважаються виконаними якщо об`єкт будівництва закінчено відповідно до норм та стандартів будівництва подібних об`єктів, об`єкт придатний для виробництва електричної енергії, є безпечним для працівників, на ньому встановлена і налагоджена система комерційного обліку, що підтверджується документами державних або інших органів (пункт 2.4 договору). 
Роботи, що визначені пунктом 2.2 договору, Генеральний підрядник зобов`язується виконувати згідно графіка виконання робіт (додаток № 3 до цього договору) (пункт 2.5 договору).
Вартість робіт за цим договором складає 73 109 760,00 грн з ПДВ та визначена у договірній ціні (додаток № 1 до цього договору), розрахованої на підставі Локального кошторису (Локальних кошторисів). Ціна цього договору встановлена в національній валюті - гривня. Сторони дійшли згоди, що договірна ціна є звичайною, справедливою, ринковою та динамічною. Вартість робіт за цим договором може бути збільшена за згодою сторін, що оформляється додатковою угодою сторін до цього договору (пункт 3.1 договору). 
Оплата вартості робіт здійснюється у національній валюті шляхом банківського переведення на розрахунковий рахунок Генерального підрядника на підставі рахунків, наданих Генеральним підрядником. У разі ненадання Генеральним підрядником рахунку, то це ніяким чином не звільняє Замовника від зобов`язання здійснити відповідний (черговий) платіж відповідно до строків узгоджених сторонами у Графіку фінансування. Замовник здійснює чергові платежі у відповідності до Графіку фінансування (пункт 3.2 договору). 
У вартість робіт включені всі витрати Генерального підрядника, пов`язані з будівництвом Об`єкта, в тому числі загальновиробничі витрати, кошторисний прибуток, адміністративні витрати, витрати на відрядження працівників і будь-які інші витрати, пов`язані з виконанням робіт, якщо інше не зазначено в цьому договорі (пункт 3.3 договору). 
Згідно з пунктами 5.1, 5.12 договору Генеральний підрядник виконує роботи, використовуючи власні матеріали та устаткування з урахуванням положень цього договору та проектної документації, якщо інше не вказано в цьому Договору або окремою домовленістю сторін. Ризики випадкової загибелі, що можуть виникнути переходять від Генерального підрядника до Замовника з дати підписання Замовником акта виконаних робіт та акта приймання-передачі пуско-налагоджувальних робіт. 
Генеральний підрядник відповідно до пункту 6.1 договору після отримання Замовником дозволу на виконання будівельних робіт, погодження проектної документації та отримання предоплати відповідно до Графіків платежів протягом 5 (п`яти) робочих днів зобов`язаний розпочати будівельні роботи. Будівельні роботи включають в себе будівництво лінії на власні потреби і мають бути виконані відповідно до проектної документації. 
Будівельні роботи здійснюються відповідно до проекту будівництва об`єкта (пункт 6.2 договору). 
За результатами виконання Генеральним підрядником будівельних робіт складається акт про завершення будівельних робіт (за погодженою сторонами формою), який надсилається Замовнику. Замовник протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта про завершення будівельних робіт підписує його і надсилає один екземпляр Генеральному підряднику. У випадку наявності в Замовника зауважень до виконаних Генеральним підрядником будівельних робіт Замовник не підписує акт про завершення будівельних робіт, а складає акт дефектів і надсилає його Генеральному підряднику (пункт 6.5, підпункт 6.5.1 пункту 6.5 договору). 
Пунктом 6.13 договору сторони погодили, що в процесі виконання будівельно-монтажних робіт кожні 2 (два) тижні (на 15 та 30 числа кожного місяця) складати та підписувати проміжні акти виконаних робіт у формі актів приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в та довідок про вартість виконаних підрядних робіт за формою № КБ-3 з додатком всієї належної виконавчої документації (актів на приховані роботи, актів передачі виконаних робіт під наступні роботи та інше у відповідності до вимог ДБН), якщо інша форма акта письмово не погоджена. Зазначені у цьому пункті проміжні акти готує Генеральний підрядник і надає Замовнику для розгляду. Отримані документи розглядаються і підписуються Замовником протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати їх отримання. 
Прийняття об`єкта в цілому здійснюється на підставі акта приймання виконаних підрядних робіт за формою № КБ-2в і довідки про вартість виконаних підрядних робіт за формою № КБ-3 з додатком всієї виконавчої документації, якщо інша форма акта письмово не погоджена Сторонами. Остаточне приймання всього комплексу робіт, виконаних на підставі цього Договору, проводиться на підставі акта готовності будівельно-монтажних робіт, або іншого документа, який оформлюється Сторонами і підтверджує завершення виконання всього комплексу робіт за Договором (пункт 9.4 договору). 
Детальний порядок, етапи та строки виконаних робіт та послуг за цим договором визначені сторонами у Графіку виконаних робіт (додатком № 3 до цього договору) (пункт 11.1 договору).
Розрахунки за цим договором за Графіком платежів (додаток № 4 до договору) здійснюються на підставі виставлених рахунків Генерального підрядника, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня його отримання Замовником. Сторони обумовили, що у разі не отримання Замовником рахунку від Генерального підрядника, це не звільніє Замовника від обов`язку здійснити платежі у строки встановлені Графіком платежів (додаток № 4 до договору) та не може бути причиною відмови у здійсненні чергового платежу з боку Замовника (пункт 12.1 договору).
Пунктом 12.2 договору сторони погодили, що оплата за виконані роботи згідно з цим договором здійснюється на підставі актів виконаних робіт (надання послуг), шляхом безготівкового переказу Замовником грошових коштів на банківський розрахунковий банківський рахунок Генерального підрядника. Переказ коштів здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання акта виконаних робіт (наданих послуг). 
За порушення Замовником строків оплат за підписаними актами виконаних робіт та строків, визначених у Графіку фінансування, Замовник сплачує на користь Генерального підрядника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості несплаченої в строк суми, за кожен день прострочення. У випадку порушення строків оплати більше ніж на 20 (двадцять) календарних днів, Замовник на вимогу Генерального підрядника зобов`язаний сплатити додатково штраф у розмірі 10 % від суми несвоєчасно внесеної оплати (підпункт 13.2.1 пункту 13.2 договору). 
Цей договір діє з дати отримання Генеральним підрядником першого платежу згідно графіку фінансування і до закінчення перебігу строку гарантійних зобов`язань Генерального підрядника, але у будь-якому випадку не більше 2 років з моменту підписання акта приймання-передачі об`єкта (пункт 19.1 договору). 
Відповідно до підпункту 19.2.3 пункту 19.2 договору дострокове розірвання договору допускається в односторонньому порядку з ініціативи генерального підрядника (позивача) в разі систематичних затримок замовником (відповідача) розрахунків за виконані і прийняті замовником роботи та в разі систематичного порушення замовником умов договору. За 10 календарних днів до моменту припинення цього договору сторони проводять звірку взаємних розрахунків (пункт 19.3 договору).
Сторонами до договору підписано додаток № 1 - Протокол узгодження договірної ціни робіт, яким погодили, що вартість робіт є динамічною і на день укладення договору становить 58 487 808,00 грн, крім того ПДВ 20 % - 1  4621  952,00 грн, разом з ПДВ 20 % - 73 109 760,00 грн, що є еквівалентом 2 658 536 долара США 73 цента з урахуванням ПДВ на МВРУ (Міжбанківський валютний ринок України). За результатами торгів на 20.12.2018 (1 долар = 27,5000 грн). 
Додатком № 3 до договору сторони погодили графік виконання робіт з проектування, будівництва та вводу в експлуатацію сонячної (фотовольтаїчної) електростанції (об`єкт альтернативної енергетики) в Сумській області, Тростянецький район, м. Тростянець, вул. Набережна, 55, 55 під літ. «А», 55 під літ. «Б». Потужність Об`єкта - 5,7 МВт. 
Додатком № 4 до договору сторони погодили графік фінансування комплексу робіт з проектування, будівництва та вводу в експлуатацію сонячної (фотовольтаїчної) електростанції (об`єкт альтернативної енергетики) в Сумській області, Тростянецький район, м. Тростянець, вул. Набережна, 55, 55 під літ. «А», 55 під літ. «Б». Потужність Об`єкта - 5,7 МВт. 
Додатковою угодою від 01.04.2019 № 1 до договору сторони внесли зміни до пункту 19.1 договору та виклали його у наступній редакції: «Цей Договір діє з « 01» квітня 2019 року, з дати отримання Генеральним підрядником першого платежу згідно графіку фінансування і до закінчення перебігу строку гарантійних зобов`язань Генерального підрядника, але у будь-якому випадку не більше 2 років з моменту підписання акта приймання-передачі об`єкта». 
01.10.2020 сторони уклали додаткову угоду № 2 до договору, якою внесли зміни до пункту 1.1 договору, змінили вартість та виклали пункт 3.1 договору у новій редакції та змінили умови плати та пункт 3.2 цього договору виклали у новій редакції, та виклали у новій редакції додатки №№ 1, 3, 4. 
Додатковою угодою від 01.10.2020 № 2 сторони виклали: 
пункт 1.1 договору у наступній редакції: «Об`єкт будівництва за договором є сонячна (фотовольтаїчна) електростанція (об`єкт альтернативної енергетики) в Сумській області, Тростянецький район, м. Тростянець, вул. Набережна, 55, 55 під літ. «А», 55 під літ. «Б». Потужність Об`єкта - 5,7 МВт по АС та 8,3 МВт по DC»; 
пункт 3.1 договору виклали у наступній редакції: «Вартість робіт за цим договором складає 2   600   812 доларів США 29 центів, з урахуванням 20 % ПДВ та визначено у Договірній ціні (додаток № 1 до договору), розрахованої на підставі Локального кошторису (Локальних кошторисів). Сторони дійшли згоди, що договірна ціна є звичайною, справедливою, ринковою та динамічною. Вартість робіт за цим договором може бути збільшена за згодою сторін, що оформляється додатковою угодою сторін до цього договору»;
пункт 3.2 договору виклали у наступній редакції: «Оплата вартості робіт здійснюється у національній валюті по курсу Долару США за 1 Гривню, що встановлений ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» на дату оплати, шляхом банківського переведення на розрахунковий рахунок Генерального підрядника на підставі рахунку Генерального підрядника. У разі ненадання Генеральним підрядником рахунку, то це ніяким чином не звільняє Замовника від зобов`язання здійснити відповідний (черговий) платіж відповідно до строків узгоджених сторонами у Графіку фінансування. Замовник здійснює чергові платежі у відповідності до Графіку фінансування». 
Графік фінансування комплексу будівництва сонячної (фотовольтаїчної) електростанції (об`єкт альтернативної енергетики) в Сумській області, Тростянецький район, м. Тростянець, вул. Набережна, 55, 55 під літ. «А», 55 під літ. «Б» потужністю (AC/DC) 5,7/8,3 МВт у редакції Додаткової угоди № 2 передбачає:  
- 01-10 квітня 2019 року - 20 802,92 дол США,
- 01-10 жовтня 2020 року - 1 071 086,53 дол США,
- 20-30 жовтня 2020 року - 54 000,00 дол США,
- 20-30 листопада 2020 року - 350 000,00 дол США,
- 20-30 грудня 2020 року - 885 000,00 дол США,
- після завершення будівництва - 219 922,84 дол США.
З матеріалів даної справи вбачається, що 25.11.2020 сторони підписали акт здачі-приймання робіт № 586 на суму 30 540 000,00 грн з додатком, що містить перелік робіт, оплата згідно з пунктом 12.2 договору мала бути здійснена протягом 5 банківських днів з моменту підписання акта, тобто до 02.12.2020.
15.12.2020 сторони підписали акт здачі-приймання робіт № 639 на суму 12  496  800,00 грн з додатком, що містить перелік робіт, оплата згідно з пунктом 12.2 договору мала бути здійснена протягом 5 банківських днів з моменту підписання акта, тобто до 22.12.2020.
15.01.2021 сторони підписали акт здачі-приймання робіт № 21 на суму 15  616  538,88 грн з додатком, що містить перелік робіт, оплата згідно з пунктом 12.2 договору мала бути здійснена протягом 5 банківських днів з моменту підписання акта, тобто до 22.01.2021.
22.01.2021 сторони підписали акт здачі-приймання робіт № 42 на суму 6  432  687,36 грн з додатком, що містить перелік робіт, оплата згідно з пунктом 12.2 договору мала бути здійснена протягом 5 банківських днів з моменту підписання акта, тобто до 29.01.2021.
22.01.2021 сторони підписали акт здачі-приймання робіт № 31 на суму 8  855  067,36 грн з додатком, що містить перелік робіт, оплата згідно з пунктом 12.2 договору мала бути здійснена протягом 5 банківських днів з моменту підписання акта, тобто до 29.01.2021. Отже, за вказаними актами позивач, як Генеральний підрядник, виконав на користь відповідача, як Замовника, за спірним договором роботи на загальну суму 73  941  093,60 грн. Акти здачі-приймання робіт підписані представниками з обох сторін без будь-яких зауважень та скріплені печатками сторін, що свідчить про прийняття виконаних генеральним підрядником проміжних робіт та виникнення зобов`язання у відповідача за умовами договору щодо їх оплати.
У свою чергу, відповідач за виконані позивачем проміжні роботи здійснив наступні оплати: 01.04.2019 - 570 000,00 грн; 05.10.2020 - 30 450 990,00 грн; 26.10.2020 - 1  533 600,00 грн та 16.12.2020 - 9 975 000,00 грн. Отже, відповідач загалом сплатив на користь позивача 42  529  590,00 грн, тоді як роботи позивачем виконано на загальну суму 73 941 093,60 грн. 
Позивачем направлялися на адресу відповідача претензії про сплату суми основного боргу (вих. № 22/01-01-21 від 22.01.2021, вих. № 29/01-01-21 від 29.01.2021), проте відповіді на зазначені претензії ним не отримано.
26.01.2021 позивачем повідомлено відповідача про дострокове розірвання договору з 16.02.2021, до листа позивачем додано акт звірки взаєморозрахунків станом на 05.02.2021. 
3. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3.1. Рішенням Господарського суду Сумської області від 14.06.2022 у справі №  920/457/21 (Джепа Ю. А. - головуючий, судді: Жерьобкіна Є. А., Котельницька В. Л.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 (Владимиренко С. В - головуючий, судді: Ходаківська І. П., Євсіков О. О.) позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у сумі 31  411  503,60 грн, 3 % річних у сумі 219 691,15 грн, збитки від інфляції в сумі 860 223,40 грн, пеню в сумі 927 818,16 грн, штраф у сумі 3 141 150,36 грн та судовий збір у сумі 548   405,80 грн.
3.2. Приймаючи рішення суду першої інстанції, із висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виснував про обґрунтованість та доведеність позивачем позовних вимог, адже виконання робіт за договором підтверджується підписаними між сторонами актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.11.2020 №  586, від 15.12.2020 № 639, від 15.01.2021 №  21, від 22.01.2021 № 42 та від 22.01.2021 № 31, та підтвердження обома сторонами факту введення збудованого позивачем об`єкта в експлуатацію, що свідчить про виконання  позивачем робіт за підписаними між сторонами вказаними актами.  
4. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї
4.1. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Сумської області від 14.06.2022 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 у справі № 920/457/21, ТОВ «ГЛОБАЛ ГРІН ЕНЕРДЖІ СОЛАР І» звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішення, яким у позовних вимогах відмовити у повному обсязі.
4.2. Касаційне провадження у даній справі відкрито на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
4.3. На обґрунтування підстави касаційного оскарження передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України скаржник вказує, що: 
суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права, а саме положення статей 879, 882 ЦК України без врахування висновку щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 11.10.2018 у справі №  916/446/16, від 04.07.2018 у справі №  926/1311/15, від 07.12.2018 у справі №  910/23196/17, від 16.12.2019 у справі №  916/1731/17, від 03.12.2019 у справі №  909/574/18, від 09.11.2018 у справі №  904/6736/16, від 23.06.2021 у справі №  904/4687/20, від 20.06.2018 у справі №  909/1121/16, від 05.10.2023 у справі №  911/1981/20;
суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували положення статті 545 ЦК України без врахування висновку щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 910/15765/18, від 16.02.2021 у справі № 906/553/20;
суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували принцип «сontra рreferentem» при тлумаченні умов договору, без врахування висновку щодо його застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №  910/878/19, від 07.07.2022 у справі № 910/5040/21, від 07.05.2020 у справі №  904/299/16, від 25.03.2020 у справі № 756/1381/17-ц, від 18.04.2018 у справі №  753/11000/14-ц;
суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних рішеннях застосували положення статей 74, 79, 86 ГПК України без врахування висновку щодо їх застосування, викладених у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №  914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі №  904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18, від 13.01.2020 у справі №  908/510/19.
4.4. На обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України скаржник вказує, що судом апеляційної інстанції порушено положення частини третьої статті 310 ГПК України, а саме не досліджено висновків, викладених у висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.01.2025 № 02/01-2025 та неврахована відповідь Акціонерного товариства «Сумиобленерго» на адвокатський запит. 
4.5. Із посиланнями на положення частини другої статті 210 ГПК України скаржник вказує також на порушення процесуального права в частині не дослідження безпосередньо в судовому засіданні доказів, наявних у матеріалах справи; 
4.6. ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» у відзиві просить закрити касаційне провадження на підставі положень пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України та/або відмовити у задоволенні касаційної скарги.
4.7. ТОВ «ГЛОБАЛ ГРІН ЕНЕРДЖІ СОЛАР І» у письмових поясненнях просить задовольнити касаційну скаргу, скасувати рішення та постанову, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
5. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду
5.1. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
5.2. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, касаційний господарський суд переглядає оскаржувані судові рішення в межах вимог касаційної скарги.
5.3. Предметом спору у цій справі є питання наявності підстав для стягнення з відповідача як Замовника за договором, вартості здійснених позивачем як Генеральним підрядником будівельних робіт за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.11.2020 № 586, від 15.12.2020 № 639, від 15.01.2021 №  21, від 22.01.2021 №  42 та від 22.01.2021 № 31, складеними сторонами без зауважень, заявлених на підставі статей 879, 882 ЦК України, а також обґрунтованості нарахування інфляційних втрат, 3 % річних, пені та штрафу.
За своєю правовою природою правовідносини між сторонами в межах даного спору врегульовано положеннями ЦК України про підряд.
Відповідно до частин першої, третьої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.
Згідно із частинами першою, третьою статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
У статті 846 ЦК України унормовано, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Статтею 853 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).
Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.
Відповідно до статті 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.
За статтею 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із частиною четвертою статті 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
Тобто, за загальним правилом підрядник має право вимагати оплати своїх робіт після прийняття предмета договору замовником, проте сторонам також надається можливість погодити інший порядок розрахунків, передбачивши його в договорі.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.02.2025 у справі № 917/1823/23.
Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.
Варто також звернути увагу на те, що згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У частині першій статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 253 ЦК   України).
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.12.2018 у справі №  910/22058/17 виснувала, що відповідно до статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати й здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. У розумінні наведеної норми основним предметом договору будівельного підряду є результат будівельних робіт - завершений будівництвом об`єкт або закінчені будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника, а не процес виконання робіт чи діяльність підрядника на створення об`єкта та його здачу. 
Тотожний висновок викладено також у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 911/2076/18.
При формуванні такої позиції об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду виходила з того, що предмет договору визначається у момент його укладення, без нього не може існувати договору, а тому не може виникати зобов`язання, а предмет договору має відображати головну сутність договору даного виду.
Таким чином, у зазначених постановах Верховний Суд наголосив на необхідності дослідження судами умов договору підряду при оцінці виконання підрядником своїх зобов`язань, зокрема щодо обсягу, повноти та завершеності виконаних ним робіт.
Сформована правова позиція у контексті частини четвертої статті 879 ЦК України вказує на необхідність врахування змісту договору, а саме: предмета договору та передбачених ним зобов`язань підрядника, визначеного сторонами порядку розрахунків, порядку прийняття виконаних робіт, погодженого сторонами.
Залежно від договірних умов оплата підрядних робіт може бути поставлена у залежність як від завершення всіх робіт та прийняття об`єкта в цілому, так і від поетапного виконання робіт, підтвердженого відповідними актами.
Таким чином, застосування частини четвертої статті 879 ЦК України потребує аналізу змісту договору та встановлених у справі обставин, що визначають момент виникнення у замовника обов`язку з оплати виконаних робіт.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.02.2025 у справі № 917/1823/23.
Відповідно до встановлених судами обставин у цій справі, предметом виконання позивачем підрядних робіт є будівництво сонячної (фотовольтаїчної) електростанції (об`єкта альтернативної енергетики) в Сумській області, Тростянецький район, м. Тростянець, вул. Набережна, 55, 55 під літ. «А», 55 під літ. «Б», потужністю 5,7 МВт по АС та 8,3 МВт по DC і надання пов`язаних з цими роботами послуг за дорученням Замовника та оплата Замовником вартості цих робіт та послуг.
Поряд з цим, Суд зазначає, що за встановленими судами обставинами у цій справі умовами договору передбачено порядок розрахунків за виконані роботи, а саме, у пункті 12.2 договору сторони погодили, що оплата за виконані роботи згідно з цим договором здійснюється на підставі актів виконаних робіт (надання послуг), шляхом безготівкового переказу замовником грошових коштів на банківський розрахунковий банківський рахунок Генерального підрядника. Переказ коштів здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання акта виконаних робіт (наданих послуг).
У розділі 1 договору містяться терміни, зокрема, первинні документи з обліку будівництва - типові форми (акт приймання виконаних підрядних робіт - КБ-2в, або інший акт у формі погодженої сторонами, довідка про вартість підрядних робіт - КБ-3, або інший акт у формі погодженої сторонами, які застосовується при взаєморозрахункам за обсяги виконаних робіт).
З викладеного слідує, що аналіз умов договору свідчить про те, що сторони, реалізуючи принцип свободи договору, закріплений у статті 627 ЦК України, безпосередньо визначили акт виконаних робіт (надання послуг), як належну та самостійну правову підставу для проведення розрахунків за виконані роботи. 
Судами попередніх інстанцій також установлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач, за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.11.2020 № 586, від 15.12.2020 № 639, від 15.01.2021 № 21, від 22.01.2021 № 42 та від 22.01.2021 № 31 прийняв від позивача роботи на загальну суму 73 941 093,60 грн, оплативши при цьому роботи частково на суму 42  529 590,00 грн, доказів оплати відвідачем за виконані позивачем роботи за вказаними вище актами у розмірі 31  411 503,60 грн матеріали даної справи не містять. 
При цьому суди попередніх інстанцій, надавши оцінку вказаним обставинам, встановили, що зазначені акти здачі-приймання робіт (надання послуг) підписані представниками обох сторін без будь-яких зауважень та скріплені печатками сторін, що свідчить про прийняття Замовником виконаних Генеральним підрядником робіт та виникнення зобов`язання у відповідача за умовами договору щодо їх оплати.
Зважаючи на викладене, суди попередніх інстанцій обґрунтовано врахували наявність актів здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.11.2020 № 586, від 15.12.2020 № 639, від 15.01.2021 № 21, від 22.01.2021 № 42 та від 22.01.2021 № 31 як належну правову передумову для виникнення у відповідача обов`язку з оплати виконаних робіт.
З огляду на це, судами попередніх інстанцій при дослідженні обґрунтованості заявленого до стягнення розміру підрядних робіт досліджено узгоджений сторонами порядок розрахунків та формування вартості робіт, його незаперечення та неспростування Замовником, що свідчить про належне застосування статей 879, 882 ЦК України.
Вказане свідчить про необґрунтованість аргументів скаржника, заявлених в порядку пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, а саме щодо неврахування висновків щодо застосування статей 879, 882 ЦК України у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 11.10.2018 у справі №   916/446/16, від 04.07.2018 у справі № 926/1311/15, 07.12.2018 у справі №   910/23196/17, від 16.12.2019 у справі № 916/1731/17, від 03.12.2019 у справі №   909/574/18, від 09.11.2018 у справі № 904/6736/16, від 23.06.2021 у справі №   904/4687/20, від 20.06.2018 у справі № 909/1121/16, від 05.10.2023, враховуючи також те, що оцінка обґрунтованості вартості робіт, а також порядку розрахунків повинна здійснюватися виключно з урахуванням конкретних умов договору та фактичних обставин справи.
У цій частині суд касаційної інстанції відхиляє також посилання скаржника на те, що судом апеляційної інстанції не було враховано висновків Верховного Суду із постанов від 04.02.2020 у справі № 910/15765/18 та від 16.02.2021 у справі №  906/553/20, оскільки: 
постановою Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №   906/553/20, касаційне провадження з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України щодо неправильного застосування апеляційним судом приписів ЦК  України, якими врегульовані правовідносини підряду, було закрито;
Верховний Суд у постанові від 04.02.2020 у справі № 910/15765/18, розглядаючи спір про стягнення підрядником вартості виконаних робіт, погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову. В основу правової позиції суд касаційної інстанції поклав встановлену судами обставину про те, що за умовами договору позивач був зобов`язаний передати замовнику виконавчу документацію після завершення виконання робіт, що сторонами визначено як обов`язкову передумову для здійснення остаточних розрахунків. Однак матеріали справи не містили доказів фактичної передачі такої документації відповідачу, а підписаний акт приймання виконаних робіт не містив відомостей про належне виконання позивачем цього обов`язку. За таких умов Верховний Суд дійшов висновку, що на момент звернення позивача до суду строк виконання відповідачем обов`язку з оплати робіт не настав, а тому відсутнє порушене право, яке могло б бути предметом судового захисту. 
Отже, висновки щодо застосування норм права у наведених справах не є різними за своїм змістом, а зроблені судами з урахуванням інших фактичних обставин, встановлених судами попередніх інстанцій у кожній справі, які формують зміст правовідносин і зумовили прийняття відповідного рішення, що не дає підстави вважати правовідносини у цих справах подібними.
5.4. Разом з цим, варто звернути увагу на те, що як у судах першої та апеляційної інстанцій, так і у суді касаційної інстанції, відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог та наголошуючи на тому, що обов`язок щодо оплати останнього платежу за договором не настав, посилався на порушення позивачем умов договору, оскільки: 
прийняття об`єкта в цілому не відбулося, адже об`єкт будівництва не закінчено відповідно до норм та стандартів будівництва, об`єкт не приданий для виробництва електричної енергії, не є безпечним для працівників, на ньому не встановлена і не налагоджена система комерційного обліку, про що свідчить те, що пуско-налагоджувальні роботи у повному обсязі не здійснено, роботи з благоустрою території щодо облаштування під`їзних шляхів до станції, виконання бетонних робіт на стоянці для авто, бетонування навколо АБК, складу, санвузла, КТП, РП, постів охорони, озеленення території, не проводилися;
акт про завершення будівельних робіт не складався; 
наявні в матеріалах справи акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.11.2020 № 586, від 15.12.2020 № 639, від 15.01.2021 № 21, від 22.01.2021 №  42 та від 22.01.2021 № 31 не відповідають формі КБ-2в;
відсутні акти за формою КБ-3.
У той же час, як убачається з матеріалів справи, судами попередніх інстанцій враховані доводи, викладені відповідачем у відзиві на позов, де останній зазначав, що 22.01.2021 ним подано до ДАБІ України заяву про введення в експлуатацію сонячної електростанції загальною потужністю 5,7 МВт в Сумській області, Тростянецький район, м. Тростянець, вул. Набережна, 55, 55 під літ. «А», 55 під літ. «Б». Інспекторами ДАБІ України проведено розгляд даної заяви з виїздом на місце розташування та зауважень не заявлено. За наслідками розгляду комісією ДАБІ України 12.02.2021 документів, поданих відповідачем для отримання сертифікату готовності об`єкта до експлуатації, прийнято рішення про відсутність зауважень. 
Таким чином, враховуючи принцип добросовісності, суди попередніх інстанцій виснували, що відповідач у відзиві на позов підтвердив факт виконання позивачем умов договору щодо будівництва та укомплектування сонячної електростанції. 
За таких підстав, у даному аспекті касаційного перегляду Суд визнає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про те, вже станом на 12.02.2021 сонячна електростанція загальною потужністю 5,7 МВт в Сумській області, Тростянецький район, м. Тростянець, вул. Набережна, 55, 55 під літ. «А», 55 під літ «Б» була готова до експлуатації.
Крім цього, як убачається з матеріалів справи, досліджуючи вищенаведені заперечення ТОВ «ГЛОБАЛ ГРІН ЕНЕРДЖІ СОЛАР І» Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 24.01.2023 задовольнив клопотання відповідача та призначив у справі № 920/457/21 судову будівельно- технічну експертизу.
На виконання вимог вказаної ухвали Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 у справі № 920/457/21 судовим експертом Галієвою Оленою Мансурівною проведено експертне дослідження, за результатами якого складено висновок експерта від 30.01.2025 № 02/01-2025. 
Згідно з висновком експерта від 30.01.2025 № 02/01-2025 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи судовий експерт дійшов наступних висновків. По першому питанню: «чи відповідають обсяги та вартість робіт, фактично виконаних ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» за договором на об`єкті: сонячна (фотовольтаїчна) електростанція (об`єкт альтернативної енергетики) в Сумській області, Тростянецький район, м. Тростянець, вул. Набережна, 55, 55 під літ. «А», 55 під літ. «Б», потужністю 5,7 МВт, вказаним в актах здачі-приймання робіт від 25.11.2020 № 586, від 15.12.2020 №   639, від 15.01.2021 № 21, від 22.01.2021 №   31, від 22.01.2021 № 42?». Надати відповідь не вбачається за можливе. 
По другому питанню: «чи відповідають роботи, виконані ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» на об`єкті: сонячна (фотовольтаїчна) електростанція (об`єкт альтернативної енергетики) в Сумській області, Тростянецький район, м. Тростянець, вул. Набережна, 55, 55 під літ. «А», 55 під літ. «Б», потужністю 5,7 МВт умовам договору, проектній документації, технічному завданню, технічній пропозиції Підрядника та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП, стандартам, технічним умовам тощо)? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?». Обсяги робіт не відповідають умовам договору, а також не відповідають вимогам нормативних документів у галузі будівництва. 
По третьому питанню: «яка вартість робіт, фактично виконаних ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» за договором на об`єкті: сонячна (фотовольтаїчна) електростанція (об`єкт альтернативної енергетики) в Сумській області, Тростянецький район, м. Тростянець, вул. Набережна, 55, 55 під літ. «А», 55 під літ. «Б», потужністю 5,7 МВт?». Надати відповідь не вбачається за можливе. 
Суд апеляційної інстанції врахував, що відповідно до положень статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.  
У цьому контексті апеляційний господарський суд вказав, що зі змісту висновку експерта від 30.01.2025 № 02/01-2025 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що за результатами аналізу проектної документації проєкт: «Будівництво сонячної електростанції потужністю 5,7 МВт в Сумській області, Тростянецький район, м. Тростянець, вул. Набережна, 55, 55 під літ. «А», 55 під літ. «Б». Коригування. 01/02-02/01-2018, за яким здійснювалося будівництво ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» та подальшого зіставлення результатів його аналізу з результатами натурного огляду та наявної документації в матеріалах справи встановлено, що після закінчення робіт ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» станцію було реконструйовано, що позбавило судового експерта можливості надати відповідь щодо повної відповідності робіт проектній документації за результатами натурного огляду.  
Таким чином, станом на дату проведення експертного дослідження встановлення відповідності робіт, виконаних позивачем не вбачається за можливе, через, у тому числі, реконструкцію об`єкта у 2023 році. 
Апеляційний господарський суд також вказав, що судовим експертом встановлено суперечність у наявних у матеріалах даної справи доказах, зокрема, акт вводу в дослідну експлуатацію та акт вводу в постійну експлуатацію системи комерційного обліку електроенергії (АСКОЕ) без дат; лист ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРІНГ» від 16.02.2021 № 01/01-02 про те, що роботи з благоустрою та пусконалагоджувальні роботи будуть виконані протягом 15 днів з моменту зовнішнього приєднання. Разом з цим, у матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують підключення СЕС на постійній основі, що унеможливлює введення системи АСКОЕ в промислову експлуатацію. 18.02.2021 відповідачем було передано об`єкт під охорону ПП «Явір - 2005». 19.02.2021 комісією у складі представників відповідача та ПП «Явір - 2005» було складено акт обстеження технічного стану майна, яким зафіксовано відсутність силового устаткування. При цьому у матеріалах справи містяться акти вводу в дослідну експлуатацію та постійну експлуатацію системи комерційного обліку електроенергії (АСКОЕ) без зазначення дат складання цих документів. Отже, станом на 18.02.2021 - момент видачі ДАБІ України Сертифікату № У1221020295, система комерційного обліку електричної енергії (АСКОЕ) не була змонтована, налагоджена та введена в промислову експлуатацію.        
Суд апеляційної інстанції також зазначив, що останній підписаний між сторонами акт приймання-здачі робіт (надання послуг) ) № 31 датовано 22.01.2021. Згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) позивачем виконано монтажні роботи з системи АСКОЕ на суму 120 000,00 грн, без ПДВ, а згідно акта здачі-приймання (надання послуг) від 22.01.2021 № 42 позивачем виконано монтажні роботи з системи АСКОЕ на суму 480 000,00 грн, без ПДВ. 
Судом апеляційної інстанції, з урахуванням приписів статті 79 ГПК України, взято до уваги доводи відповідача про те, що результати робіт, наданих позивачем за актами здачі-приймання робіт від 22.01.2022 № 31 та № 42, було викрадено з території до 18.02.2021 - дата розміщення охорони ПП «Явір - 2005». Отже, апеляційний господарський суд виснував, що доводи та докази позивача щодо виконання робіт за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 22.01.2022 № 31 та № 42 з монтажу системи АСКОЕ, підписані сторонами без зауважень, є більш вірогідними, ніж доводи відповідача про невиконання позивачем таких робіт.  
Також апеляційний господарський суд врахував, що експертом у висновку від 30.01.2025 № 02/01-2025 зазначено про те, що станом на 16.02.2021 роботи з благоустрою та пусконалагоджувальні роботи не проводились, проте позивачем за даним позовом стягнення заборгованості з виконання робіт з благоустрою та пусконалагоджувальних робіт не заявлено.  
Стосовно питання чи відповідають обсяги та вартість робіт, фактично виконаних позивачем за договором, вказаним в актах здачі-приймання робіт від 25.11.2020 №   586, від 15.12.2020 № 639, від 15.01.2021 № 21, від 22.01.2021 № 31, від 22.01.2021 № 42, то як вже зазначено вище, у 2023 році об`єкт було реконструйовано, крім того, відповідач як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанції посилався на крадіжку на об`єкті. Викрадення майна є предметом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021200000000049 від 03.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України. Отже, станом на дату проведення експертного дослідження судовий експерт не міг надати повну оцінку обсягам та вартості робіт, фактично виконаних позивачем за договором, які вказані зазначених вище актах. Тоді як наявні в матеріалах справи акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.11.2020 № 586, від 15.12.2020 № 639, від 15.01.2021 № 21, від 22.01.2021 №   31, від 22.01.2021 № 42 свідчать про виконання позивачем проміжних робіт, доказів наявності зауважень стосовно виконаних/наданих послуг за заявленими актами здачі-приймання робіт (надання послуг) з боку відповідача матеріали даної справи не містять, що в силу приписів статті 853 ЦК України позбавляє останнього права у подальшому посилатися на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. 
Ураховуючи те, що висновок від 30.01.2025 № 02/01-2025 має неточності та містить суперечливі висновки, а також не спростовує виконання позивачем робіт за проміжними актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.11.2020 № 586, від 15.12.2020 № 639, від 15.01.2021 № 21, від 22.01.2021 №  31, від 22.01.2021 № 42, підписаними сторонами без заперечень та зауважень, суд апеляційної інстанції правомірно відхилив висновок експерта від 30.01.2025 № 02/01-2025.
Наведене спростовує доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції положення частини третьої статті 310 ГПК України, в частині не дослідження висновків, викладених у висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.01.2025 №02/01-2025, адже зміст оскаржуваної постанови свідчить про те, що суд апеляційної інстанції дослідив зазначений висновок від 30.01.2025 № 02/01-2025 та навів мотиви, з яких відхилив його.
Верховний Суд також зауважує, що щодо форми спірних актів здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.11.2020 № 586, від 15.12.2020 № 639, від 15.01.2021 №   21, від 22.01.2021 № 31, від 22.01.2021 № 42, суд апеляційної інстанції цілком доцільно звернув увагу на те, то за умовами договору, оплата за виконані роботи здійснюється на підставі актів виконаних робіт (надання послуг), шляхом безготівкового переказу Замовником грошових коштів на банківський розрахунковий банківський рахунок Генерального підрядника (пункт 12.2 договору).
При цьому невідповідність актів здачі-приймання робіт (надання послуг), на підставі яких заявлено позовні вимоги, формі КБ-2в не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати за виконані позивачем проміжні роботи, перелік яких наведено у спірних актах. 
Окрім того, як правильно виснував суд апеляційної інстанції, часткові оплати позивача свідчать про прийняття робіт за спірними актами здачі-приймання робіт (надання послуг).  
Також колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що посилання у тексті договору на форму КБ-3, як деталізації актів здачі-приймання, не змінює правової природи цих документів та не наділяє довідку форми КБ-3 статусом належного підтвердження обсягу виконаних робіт, оскільки визначальною є умова договору, за якою саме акт здачі-приймання виконаних робіт визнається підставою для проведення розрахунків.
Наведене відповідає правовій позиції, викладеній Верховним судом у постанові у постанові від 12.02.2025 у справі № 917/1823/23.
Окрім цього, як правильно зазначено судом апеляційної інстанції, доводи відповідача про те, що об`єкт будівництва не закінчено відповідно до норм та стандартів будівництва подібних об`єктів, об`єкт не придатний для виробництва електричної енергії, не є безпечним для працівників, на ньому не встановлена і не налагоджена система комерційного обліку, про що свідчить не виконання позивачем пусконалагоджувальних робіт та робіт з благоустрою території також не заслуговують на увагу, оскільки зазначене не може бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплатити за виконані позивачем роботи згідно актів здачі-приймання робіт № 586 від 25.11.2020, №  639 від 15.12.2020, №   21 від 15.01.2021, № 31 від 22.01.2021, № 42 від 22.01.2021., які прийнято відповідачем без заперечень та зауважень.
У матеріалах справи № 920/457/21 також відсутні докази звернення відповідача до позивача із вимогами, претензіями чи позовом стосовно порушення позивачем зобов`язань за договором. 
У контексті наведеного варто звернути увагу на те, що загальні засади прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначені статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2001 № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів».
Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У пункті 9 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2001 № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» визначено, що на об`єкті повинні бути виконані всі передбачені проектною документацією згідно з будівельними нормами, стандартами і правилами роботи, а також змонтоване і випробуване обладнання з дотриманням таких особливостей, зокрема, на об`єкті виробничого призначення, на якому встановлено технологічне обладнання, повинні бути проведені пусконалагоджувальні роботи згідно з технологічним регламентом, передбаченим проектом будівництва, створено безпечні умови для роботи виробничого персоналу та перебування людей відповідно до вимог нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, пожежної та техногенної безпеки, екологічних і санітарних норм.
Перед прийняттям в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта замовник забезпечує проведення контрольного геодезичного знімання такого об`єкта. Контрольне геодезичне знімання здійснюється особами, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників або Державного реєстру сертифікованих інженерів-геодезистів. Результати контрольного геодезичного знімання відображаються у формі електронного документа.
Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований) (пункт 2 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
Згідно з пунктом 5 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.
Отже, як правильно зазначено судом апеляційної інстанції, наявний у справі Сертифікат відповідності закінченого будівництвом об`єкта №  ІУ122210202955, з урахуванням стандарту доказування «вірогідності доказів», визначеного статтею 79 ГПК України свідчить про виконання позивачем робіт, зазначених в актах здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.11.2020 № 586, від 15.12.2020 № 639, від 15.01.2021 № 21, від 22.01.2021 № 42 та від 22.01.2021 № 31.  
Зважаючи на це, Суд не вбачає порушення вимог процесуального законодавства при відхилені судом апеляційної інстанції висновку експерта від 30.01.2025 №02/01-2025, а також щодо не дослідження всіх доказів у справі, що підтверджує необґрунтованість аргументів скаржника (пункти 4.3-4.4 цієї постанови), заявлених у порядку пунктів 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України.
Разом з цим, Верховний Суд зазначає, що касаційна скарга не містить доводів та заперечень в частині стягнутих судами попередніх інстанцій 3 % річних, інфляційних втрат, пені та штрафу, а відтак у суду касаційної інстанції відсутні підстави для перегляду у касаційному порядку судових рішень в цій частині, відповідно для перевірки правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене, наведені скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних рішень попередніх інстанцій.
5.5. Щодо інших доводів касаційної скарги, зазначених скаржником в обґрунтування підстави касаційного оскарження (пункт 4.5 цієї постанови), передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, то Суд зазначає таке.
Відповідно до частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
За змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
Однак, підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, наведені скаржником у касаційній скарзі, у цьому випадку, не отримали підтвердження, після відкриття касаційного провадження, у зв`язку із чим такі доводи відхиляються судом касаційної інстанції. 
6. Висновки Верховного Суду
6.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
6.2. Згідно з положеннями статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
6.3. Взявши до уваги викладене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції - без змін. 
7. Розподіл судових витрат
7.1. З огляду на висновок Верховного Суду про залишення касаційної скарги без задоволення судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ГРІН ЕНЕРДЖІ СОЛАР І» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Сумської області від 14.06.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 у справі №  920/457/21 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          С. К. Могил

                                                                                          О. В. Случ