УХВАЛА

13 травня 2025 року 
м. Київ
cправа №  916/13/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий, Волковицька Н.О., Случ О.В.,
за участю секретаря судового засідання Амірханяна Р.К.
та представників
ОГП: Готка Ю.О.,
відповідача: Костенко В.В. (в режимі відеоконференції),
представники позивачів в судове засідання не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» про зупинення касаційного провадження у справі
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025
та рішення Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 
у справі № 916/13/24
за позовом керівника Чорноморської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі: 
1. Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області;
2. Відділу комунального господарства та благоустрою Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області;
3. Південного офісу Держаудитслужби, 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД»
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 413  752, 24 грн,

В С Т А Н О В И В:
У січні 2024 року керівник Чорноморської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі    Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (далі - Міськрада), Відділу комунального господарства та благоустрою Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (далі - Відділ), Південного офісу Держаудитслужби (далі - Офіс) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджигазтрейд», у якому просив: визнати недійсними додаткові угоди № 3 від 22.02.2021, № 4 від 07.09.2021, № 5 від 25.10.2021 та № 6 від 02.12.2021 до укладеного між Відділом та відповідачем договору постачання електричної енергії споживачу №06-ЕГТ-21/Е/221 від 18.12.2020; стягнути з відповідача на користь Відділу надмірно сплачені кошти в сумі 413  752,24 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог керівник Чорноморської окружної прокуратури посилався на те, що: 
- спірні додаткові угоди є недійсними, оскільки укладені з порушенням вимог законодавства у сфері публічних закупівель, а саме  ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», так як    внаслідок укладення таких додаткових угод було збільшено ціну електричної енергії без належного підтвердження коливання ціни (надані відповідачем на підтвердження факту коливання ціни експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати не встановлюють наявності факту коливання ціни на електричну енергію), а саме збільшено таку ціну більш ніж на 10%. Так, спірними додатковими угодами підвищено ціну за одиницю товару з 2,22 грн. за 1 кВт*год до 3,0768 грн за 1 кВт*год, а    обсяг електроенергії, що закуповується, зменшився з 1 955 000 кВт*год до 1 698 087 кВт*год;
- відповідачем при укладенні спірних додаткових угод не було дотримано як умов спірного договору (п. 13.2), так і Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018  в частині завчасного повідомлення споживача про підчищення цін;
- оскільки оскаржуваними додатковими угодами були внесені зміни до істотних умов договору постачання електричної енергії споживачу №06-ЕГТ-21/Е/221 від 18.12.2020, Відділом безпідставно сплачено відповідачу кошти в сумі 413    752,24 грн, які є різницею між фактично сплаченою сумою та сумою, яку позивач мав сплатити за фактично поставлений обсяг електричної енергії.
Підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом та представництва інтересів держави зазначено, що позивачами, як органами уповноваженими на здійснення відповідних функцій держави у спірних правовідносинах, не вжито належних заходів щодо усунення порушень в межах своїх повноважень, в тому числі шляхом звернення до суду, в той час як укладення спірних угод призвело до безпідставної зміни істотних умов спірного договору після його укладення та зростання ціни за одиницю товару, до покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо необґрунтованого витрачання бюджетних коштів, що вказує на порушення інтересів держави.    
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 (суддя Васянович А.В.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 (колегія суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий, Мальченко А.О., Гончаров С.А.), позов задоволено повністю. Визнано недійсними додаткові угоди №3 від 22.02.2021, №4 від 07.09.2021, №5 від 25.10.2021, №6 від 02.12.2021 до  договору постачання електричної енергії споживачу №06-ЕГТ-21/Е/221 від 18.12.2020, укладеного між Відділом та відповідачем. Стягнуто  з відповідача на користь Відділу надмірно сплачені кошти в сумі  413  752, 24 грн.
Судами обох інстанцій встановлено, що Відділом проведено процедуру закупівлі електричної енергії UA-2020-11-13-001290-а, за результатами проведення якої та розгляду документів учасників, згідно з протоколом розкриття тендерних пропозицій UA-2020-11-13-001290-а від 30.11.2020, визначено переможцем процедури закупівлі відповідача.
З огляду на вказане, 18.12.2020 відповідач    (постачальник) та Відділ (споживач) уклали договір про постачання електричної енергії споживачу № 06-ЕГТ-21/Е/221, у п.  1.1 якого погодили, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей  633,  634,  641,  642 ЦК України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.
За змістом п.1.2 договору його умови розроблені відповідно до  Закону України «Про ринок електричної енергії»  та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312, а також  Закону України «Про публічні закупівлі».
За умовами п. 2.1 договору постачальник продає (ДК 021:2015 « 09310000-5 Електрична енергія») споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії згідно з умовами цього договору.
Відповідно до п. 5.1 договору ціна за 1кВт/год електричної енергії за цим договором становить 1,85 грн без ПДВ, ПДВ 0,38 коп, разом з ПДВ 2,22 грн.
Загальна вартість договору складає 4  340  100 грн з ПДВ (п. 5.2 договору).
Зміна ціни за одиницю електричної енергії може відбуватися відповідно до умов ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» за умови, що зазначені зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі (п. 5.3 договору).
Пунктом 5.7 договору встановлено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
Відповідно до п. 5.18 договору у випадку коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, постачальник має право письмово звернутись до споживача з відповідною пропозицією, при цьому, така пропозиція в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення, повинна бути обґрунтована і документально підтверджена. Постачальник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до договору надає документ, що підтверджує збільшення ціни за одиницю товару в тих межах, на які постачальник пропонує змінити ціну товару. Документ, що підтверджує збільшення ціни товару, повинен бути наданий у формі належним чином оформленої довідки (висновку), виданої торгово-промисловою палатою України, регіональною торгово-промисловою палатою, органами державної статистики. ДП «Держзовнішінформ», біржами та іншими уповноваженими органами та організаціями. Згідно з ч. 6  ст. 67 Закону України «Про ринок електричної енергії», з урахуванням листа Мінекономрозвитку України від 14.08.2019 №3304-04/33869-06 «Щодо зміни ціни у договорах постачання електричної енергії», сторони також можуть використовувати інформацію з вебсайту ДП Оператор ринку  (https://www.oree.com.ua)  для документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку. Водночас, перелік органів, установ, організацій, які уповноважені видавати відповідну інформацію щодо коливання ціни електричної енергії на ринку та перелік підтверджуючих документів не є вичерпним.
Згідно з п. 13.2 договору постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір.
Пунктом 13.8. договору, серед іншого, визначено, що умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених ч. 5  ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»:
- зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача (пп. 13.8.1);
- збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю (пп. 13.8.2);
- покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю (пп. 13.8.3);
- продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю (пп. 13.8.4);
- погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку. Зміна ціни за одиницю електричної енергії в сторону зменшення відбувається тільки за згодою сторін та не вимагає документального підтвердження    (пп. 13.8.5);
- зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування (пп. 13.8.6);
- зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю. Істотні умов Договору можуть змінюватись у випадку зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються у Договорі, а саме: тарифу за послуги з передачі електричної енергії, який враховано в структурі ціни електричної енергії, що постачається за Договором, а також інших нормативів, які можливо будуть встановлені чинним законодавством України (у тому вислі відповідними рішеннями НКРЕКП) (пп. 13.8.7);
-    зміни умов у зв`язку із застосуванням положень ч.6  ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»  (пп. 13.8.8).
Відповідно до п. 3.1.1 постанови НКРЕКП від 14.04.2018 №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» електропостачальники мають інформувати своїх споживачів про зміну будь-яких умов договору про постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів  до їх застосування  з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Електропостачальники зобов`язані повідомляти споживачів в установленому порядку про будь-яке збільшення ціни і про право споживачів припинити дію договору, якщо вони не приймають нові умови.
Також п. 13.7 договору встановлено, що усі повідомлення за цим договором вважається зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.
Між сторонами укладено ряд додаткових угод до договору, а саме:
- додаткова угода №3 від 22.02.2021, на підставі якої з 01.02.2021 підвищено ціну на електричну енергію до 2,40 грн за 1 кВт*год з урахуванням ПДВ. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1    827    560    кВт*год, загальною вартістю 4  340  100 грн;
- додаткова угода №4 від 07.09.2021, на підставі якої з 0.09.2021 підвищено ціну на електричну енергію до 2,60448 грн за 1 кВт*год з урахуванням ПДВ. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1  784  658,8323 кВт*год, загальною вартістю 4  340  100 грн;
- додаткова угода №5 від 25.10.2021, на підставі якої з 01.10.2021 підвищено ціну на електричну енергію до 2,82942 грн за 1 кВт*год. з урахуванням ПДВ. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1  758  247,0663 кВт*год, загальною вартістю 4  340  100 грн;
- додаткова угода №6 від 02.12.2021, на підставі якої з 01.11.2021 підвищено ціну на електричну енергію до 3,0768 грн за 1 кВт*год. з урахуванням ПДВ. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1  748  982,2864 кВт*год, загальною вартістю 4  340  100 грн;
- додаткова угода №6/1 від 29.12.2021, відповідно до якої сторони домовилися зменшити загальну вартість договору до 4  183  505,38 грн з урахуванням ПДВ, а загальний обсяг споживання електричної енергії встановлено у розмірі 1    698    087 кВт*год (дійсність цієї    додаткової угоди не предметом розгляду у цій справі).
Укладаючи спірні додаткові угоди №№ 3-6, сторони посилалися на  ст. 631 ЦК України  щодо застосування умов до відносин між сторонами, які виникли до їх укладення (п.5 вказаних додаткових угод).
Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що оскаржувані додаткові угоди укладені за відсутності належного підтвердження факту коливання ціни на електроенергію за певні періоди дії спірного договору, починаючи з моменту його укладення, що свідчить про невідповідність вказаних угод положенням п. 2 ч. 5  ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»  та наявність підстав для визнання їх недійсними відповідно до ст.ст.  203,  215 ЦК України. Встановивши, що підставою для укладення додаткової угоди № 3 від 22.02.2021 став експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати №О-139 від 10.02.2021, в якому відображена інформація щодо коливання середньозваженої ціни електричної енергії на РДН, ОЕС України, за січень (в цілому) 2021 року складала 1 462,52 грн за МВт.год, а середньозважена ціна на РДН, ОЕС України, за 1 декаду лютого (01-10 лютого) 2021 року складала 1 698,79 грн за МВт.год, тобто коливання ціни у бік зростання становить 16,15%, суд дійшов висновку про те, що оскільки    у вказаному висновку відсутня інформація, яка підтверджує саме коливання ціни на ринку з 18.12.2020 (дата укладення спірного договору) по 22.02.2021 (дата укладення додаткової угоди за №3), такий висновок не може вважатися належним доказом на підтвердження факту необхідності укладення додаткової угоди щодо збільшення вартості електричної енергії. Крім цього, постачальник, на момент укладання спірної додаткової угоди, а також під час розгляду даного спору не довів належними та допустимими доказами факту того,  що підвищення ціни було непрогнозованим  (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). Що ж до інших угод, то встановлення судом факту того, що спірними додатковими угодами №4-6 сторони збільшили ціну за одиницю товару більше ніж на 10% від ціни товару, яка була визначена в договорі за результатами процедури закупівлі є самостійною та достатньою підставою для визнання таких додаткових угод недійсними в судовому порядку. Також суд першої інстанції вказав на те, що недійсність спірних додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно спірним договором, тобто і поставка електроенергії, і її оплата мають здійснюватися сторонами відповідно до умов саме первісної редакції такого договору, тобто за ціною 2,22 грн за 1 кВт/год з урахуванням ПДВ, а відтак за поставлену електричну енергію в обсязі 1  698  087 кВт/год за ціною 2,22 грн відповідачем мало бути сплачено 3    769    753,14 грн, а різниця між фактично сплаченими коштами та сумою, яка б мала бути сплачена згідно умов договору. є безпідставно отриманими коштами на загальну суму 413    752,24 грн а тому відповідач зобов`язаний їх повернути Відділу, що відповідає приписам ст.ст.  216,  1212 ЦК України. Також суд зазначив, що прокурором правильно визначено позивачів у цій справі, а також належним чином обґрунтовано та доведено підстави для представництва інтересів держави в суді, що свідчить про відсутність підстав для залишення позову без розгляду.
Не погоджуючись з постановою апеляційного та рішенням місцевого господарських судів в частині задоволення позовних вимог про визначення недійсною додаткову угоду № 3 від 22.02.2021 та стягнення надмірно сплачених коштів у розмірі 259  611, 66 грн, відповідач  звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати в цій частині та прийняти нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог відмовити. В іншій частині рішення судів залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суди обох інстанцій не врахували, що спірна додаткова угода №3 від 22.02.2021 до договору постачання електричної енергії повністю відповідає вимогам п.2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки збільшення за нею ціни не перевищує 10 відсотків (а саме збільшення відбулось на 9%) від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю, коливання ціни електричної енергії на ринку підтверджено належним документом - висновком Черкаської торгово-промислової палати №0-139 від 10.02.2021, зміна ціни електричної енергії проведена з урахуванням зменшення обсягів закупівлі електричної енергії за договором, зміна ціни не призвела до збільшення суми визначеної в договорі, що повністю відповідає висновку про застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», який сформувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22. При цьому прокуратурою не надано доказів відсутності факту коливання ціни на електричну енергію у періоді січень-лютий 2021 року як передумови для укладення сторонами додаткової угоди про збільшення ціни за одиницю товару пропорційної збільшенню ціни на ринку, але не більше ніж на 10%. За доводами скаржника, ключовим фактором для об`єктивного аналізу змін вартості електроенергії необхідно розглядати саме часовий проміжок, що відповідає періоду зміни ринкової ситуації та спричиненого ним перегляду умов договору, а не порівняння цін в окремі дати, про що зроблено помилковий висновок суду апеляційної інстанції. Саме по собі обмеження аналізу ціноутворення на ринку виключно обраними датами може містити спекулятивну інформацію та хибних економічний аналіз, чого точно не відбудеться якщо порівнювати ціни в динаміці протягом періоду (а не дат). Зазначає, що питання наявності коливання ціни на ринку на електричну енергію досліджувалось у справі № 925/247/24. У спірному випадку встановлення нової ціни відбулось через 2 місяці після укладення договору, а наступна зміни ціни вже відбувалась 07.09.2021, тобто прогнозування ціни на такий значний проміжок часу не є можливим, виходячи з природи нестабільності ринку електроенергії. А той факт, що зміна ціни відбувалась із проходженням значного часу з моменту укладення договору, свідчить про намагання постачальника втримати ціну для споживача в першочерговій редакції протягом значного часу співпраці. Також скаржник вказує на відсутність повноважень у прокуратури на представництво інтересів особи, яка не має статусу суб`єкта владних повноважень - Відділу, який в даному випадку є стороною у спірних правовідносинах, а не суб`єктом владних повноважень. Також зазначає, що належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна з них, а тому Відділ повинен був бути визначений відповідачем, а не позивачем у цій справі. 
Скаржником умотивовано подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, а саме - судами не враховано висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, від 25.11.2021 у справі № 917/269/21, від 14.12.2021 у справі № 917/562/21, від 07.12.2021 у справі № 903/865/20, від 25.11.2020 у справі № 204/6292/18, від 17.06.2020 у справі № 204/7119/18, від 21.12.2021 у справі № 917/764/21, від 18.11.2022 у праві № 914/2656/21,  від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, від 22.12.2022 у справі №904/123/22, від 26.10.2022 у справі №904/5558/20 (підпункти 5.50, 5.51), від 21.12.2022 у справі №904/8332/21 (пункт 33), від 24.07.2024 у справі № 916/1062/23, від 04.07.2024 у справі № 924/334/22, від 04.09.2024 у справі № 922/42/24, від 30.10.2024 у справі № 910/9383/23, від  22.09.2022 у справі № 125/2157/19, у справах № 916/1062/23 та № 924/334/22.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.03.2025 відкрито провадження за касаційною скаргою з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, призначено останню до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.04.2025 та надано строк на подання відзивів на касаційну скаргу до 08.04.2025.
До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 20.03.2025 від скаржника надійшло клопотання про зупинення касаційного провадження у справі № 916/13/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.
До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 04.04.2025 від керівника Чорноморської окружної прокуратури надійшов відзив на касаційну скаргу, прокурор просить залишити її без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
В судовому засіданні 15.04.2025 оголошено перерву у справі до 13.05.2025. 
У судовому засіданні 13.05.2025 колегія суддів дійшла висновку про зупинення касаційного провадження у справі, з огляду на таке.
Як зазначено вище, скаржником було подано клопотання про зупинення касаційного провадження у справі № 916/13/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.
Вказане клопотання мотивоване тим, що передаючи справу №920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22. На вказану постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2021 у справі № 922/2321/22 також посилається позивач при обґрунтуванні позовних вимог у справі №916/13/24. Співставляючи порушенні перед Великою Палатою Верховного Суду питання і їх важливість для формування єдиної судової практики із питаннями, які належить першочергово мають бути вирішені судом у справі № 916/13/24, скаржник вказує, що ці справи є подібними і отримання відповідних правових висновків від суду касаційної інстанції прямо впливатиме на результат розгляду даної справи.
Як вбачається з ухвали від 29.01.2025 у справі № 920/19/24, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважав за необхідне відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" (у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору). У цьому випадку підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду колегія суддів визначила: 1)  зміну законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції Закону №114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції із змінами, внесеними Законом №1530-IX від 03.06.2021; 2)  порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі": Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі. 
Ухвалою від 09.04.2025 Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 920/19/24.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
У такому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.
З огляду на те, що висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/19/24  сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, Суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 916/13/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.
Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235 ГПК України, Суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» про зупинення касаційного провадження у справі № 916/13/24 задовольнити.
Зупинити касаційне провадження у справі № 916/13/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий  суддя                                                                       Могил С.К.   
Судді:                                                                                              Волковицька Н.О.
                                                                                                       Случ О.В.