УХВАЛА

21 квітня 2025 року 
м. Київ

cправа №  903/43/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Баранець О. М., Кондратова І. Д.,

розглянувши заяву  ОСОБА_1 

про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 01.04.2025

у справі № 903/43/22 Господарського суду Волинської області

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 
про стягнення солідарно шкоди в розмірі 123 261 672,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 19.11.2024 у справі № 903/43/22 заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про залишення позову без розгляду в частині ОСОБА_7 - задоволено; позов Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині вимог до ОСОБА_7 - залишено без розгляду; у задоволенні заяв представника ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до встановлення правонаступництва спадкоємців ОСОБА_7 - відмовлено.

Постановою від 14.01.2025 Північно-західний апеляційний господарський суд залишив без змін ухвалу Господарського суду Волинської області від 19.11.2024 у справі № 903/43/22.

20 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив, зокрема, скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 19.11.2024 у справі № 903/43/22 повністю.

23 січня 2025 року ОСОБА_6 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Волинської області від 19.11.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у справі № 903/43/22.

Ухвалами від 03.03.2025 Верховний Суд, зокрема, відкрив касаційне провадження у справі № 903/43/22 за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на ухвалу Господарського суду Волинської області від 19.11.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у справі № 903/43/22 в частині залишення без розгляду позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ОСОБА_7 .

Постановою Верховного Суду від 01.04.2025 у справі № 903/43/22 касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_6 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 19.11.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у справі № 903/43/22 залишено без змін.

11 квітня 2025 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення описки у судовому рішенні, а саме зазначити у вступній частині постанови Верховного Суду від 01.04.2025 у справі № 903/43/22 вірну інформацію: за участі відповідача у справі ОСОБА_1 , замість хибної: представників учасників справи: відповідача-9 - Шерстюка Д.В.

Вказана заява мотивована тим, що Верховний Суд у вступній частині постанови від 01.04.2025 у справі № 903/43/22 помилково зазначив, що ОСОБА_1 є представником відповідача-9. Натомість ОСОБА_1 , є відповідачем, тобто учасником справи, і не може бути представником самого себе у розумінні Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 01.04.2025, Суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 243 Господарського процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. 

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу.

Отже, правила цієї статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути у ньому допущені помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. При цьому опискою визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат і строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №904/10956/16).

Тобто описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто, виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судового рішення. Суд, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, не вправі змінювати суть судового рішення незалежно від його юридичного значення чи зовнішнього оцінного сприйняття (розуміння).

У частині 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, яка розміщена в §2 «Представники» Глави 4 «Учасники судового процесу» Господарського процесуального кодексу України, визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Тобто, вказаною нормою передбачено можливість сторони брати участь в судовому процесі особисто, а саме, шляхом самопредставництва. 

З огляду на що є помилковими доводи заявника про те, що ОСОБА_1 не може бути представником самого себе у розумінні Господарського процесуального кодексу України, адже у даному випадку він брав участь в судовому процесі особисто, тобто шляхом самопредставництва.

Враховуючи викладене Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 01.04.2025 у справі № 903/43/22. 

Керуючись статтями 234, 235, 243 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 01.04.2025 у справі           № 903/43/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                      Н. М. Губенко

Судді                                                                                                  О. М. Баранець

                                                                                                                   І. Д. Кондратова