УХВАЛА

29 квітня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/2461/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я., 
секретар судового засідання - Денисюк І. Г.,
представники учасників справи:
позивача -Повелько А. Р., 
відповідача - Драчова М. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
на   постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 (судді: Коротукн О. М. - головуючий, Сулім В. В., Майданевич А. Г.) та рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2024 (суддя Мандриченко О. В.) у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг"
до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
про стягнення 1 894 286,77 грн,
ВСТАНОВИВ:
1. У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ГС-Трейдинг" (далі - ТОВ "ГС-Трейдинг") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго") про стягнення 1 894 286,27 грн, з яких: 1 047 544,93 грн - 3% річних, 728 566,56 грн - інфляційні втрати та 118 174,78 грн - пеня, з огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 16.09.2020 № 1850-01072.
2. У відзиві на позовну заяву ПрАТ "НЕК "Укренерго", заперечуючи проти її задоволення, вказувало, зокрема, на те, що у спірних правовідносинах має застосовуватися пріоритет спеціальної норми Закону України "Про ринок електричної енергії" над загальними нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України. При цьому у стягненні інфляційних втрат та 3 % річних слід відмовити з підстав відсутності в позовній заяві вимоги про стягнення основної суми заборгованості, а також недоведеності майнових втрат позивача.
3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.10.2024 позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ПрАТ "НЕК "Укренерго" на користь ТОВ "ГС-Трейдинг" 3% річні у сумі 1 047  544, 93 грн та інфляційні втрати у сумі 728  566, 56 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних.
Водночас, суд першої інстанції з посиланням на постанову НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 та постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22, вказав на те, що у зв`язку із зупиненням нарахування штрафних санкцій в період воєнного стану та 30 днів після його припинення і у правовідносинах між учасниками ринку електричної енергії підлягає обов`язковому застосуванню, а тому враховуючи період виникнення заборгованості та період нарахування пені, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2024 змінено, викладено мотивувальну частину в редакції постанови. У решті рішення залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, погодився з висновком суду першої інстанції, що вказаний розрахунок здійснено з урахуванням встановленого договором строку оплати та здійснених відповідачем оплат, визначений позивачем період нарахування є обґрунтованим, розрахунок арифметично правильний. 
Водночас суд апеляційної інстанції вказав на помилковість встановлення місцевим судом обставин стосовно того, що позивач виставив відповідачу рахунки-фактури за електричну енергію для врегулювання небалансів на загальну суму 91 310 035,45 грн, однак у зв`язку із правильним нарахуванням 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про зміну мотивувальної частини рішення щодо вказаних вимог. У решті судове рішення до суду апеляційної інстанції не оскаржувалося.
5. Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 та рішенням Господарського суду міста Києва від 08.10.2024, ПрАТ "НЕК "Укренерго" у касаційній скарзі просить їх скасувати в частині задоволених вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи підстави для касаційного оскарження судових рішень посиланням на пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із відсутністю висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах.
Скаржник зазначає, що оператор системи передачі (відповідач) може розраховуватись з постачальником послуг з балансування та сторонами, відповідальними за баланс, виключно з поточного рахунка із спеціальним режимом використання.
Умовою проведення таких розрахунків є наявність коштів на рахунку із спеціальним режимом використання, що надійшли від учасників балансуючого ринку.
Враховуючи зазначений Законом України "Про ринок електричної енергії" порядок розрахунків, виключається можливість користування відповідачем коштами, призначеними до сплати позивачу.
Відповідно до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Саме наявність вини є підставою для відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно, відсутність вини виключає можливість застосування відповідальності.
Отже, необхідним є формулювання висновку Верховного Суду щодо застосування положень статей 1, 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" у взаємодії зі статтями 614, 625 Цивільного кодексу України щодо відсутності вини в діях відповідача як складового елементу господарсько-правової відповідальності, відсутності правових підстав для застосування до ПрАТ "НЕК "Укренерго" відповідальності за прострочення оплати та підстав для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, з урахуванням фактичного не користування відповідачем коштами позивача. 
6. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "ГС-Трейдинг" просить закрити касаційне провадження за скаргою ПрАТ "НЕК "Укренерго", відкрите на підставі пункту 3 частини 2 статті  287 Господарського процесуального кодексу України, вказуючи на те, що скаржник вже звертався до Касаційного господарського суду в іншій справі № 910/16282/23 за аналогічних обставин справи, з такою самою позицією, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положень статей 1, 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" та статей 614, 625 Цивільного кодексу України, і в цій частині суд касаційної інстанції закрив провадження відповідно до пункту 4 статті 296 Господарського процесуального кодексу України, вказавши на наявність висновку Верховного Суду щодо застосування зазначених скаржником норм права.  
7.  Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, а також матеріали справи, Верховний Суд відхиляє ці доводи, а обставини, які стали підставою для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, у наведеному випадку не підтвердилися з огляду на таке.
8. За змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду, після подання касаційної скарги.
З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції не приймає і не розглядає доводи скаржника, пов`язані з переоцінкою доказів та встановленням обставин справи.
Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.
9. Суди попередніх інстанцій установили, що ТОВ "ГС-Трейдинг" є учасником ринку електричної енергії України (далі - СВБ), а ПрАТ "НЕК "Укренерго" є оператором системи передачі (далі - ОСП) на якого, зокрема, покладені функції адміністратора розрахунків (далі - АР).
16.09.2020 позивач приєднався до умов договору (ідентифікатор договору №1850-01072, дата акцептування 16.09.2020) про врегулювання небалансів електричної енергії (далі - договір) та був долучений до реєстру учасників ринку, що підтверджується повідомленням від ПрАТ "НЕК "Укренерго" від 16.09.2020 за вих. № 01/33562.
Станом на дату приєднання позивача до публічного договору договір про врегулювання небалансів електричної енергії діяв в редакції, затвердженій наказом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" від 06.03.2020 № 85.
Суди установили також, що відповідно до пункту 1.1 договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.
За умовами пункту 10.1 договору визначено, що цей договір може бути змінений ОСП в односторонньому порядку у разі внесення Регулятором змін до типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії, який є додатком 1 до Правил ринку. Договір зі змінами оприлюднюється на веб-сайті ОСП (пункт 10.3 договору).
Договірні відносини сторін за договором від 16.09.2020 № 1850-01072 було змінено в редакції договорів відповідно до наказів Голови правління ПрАТ "НЕК "Укренерго" від 06.03.2020 № 85, від 26.11.2020 № 634, від 21.12.2020 № 709, від 05.01.2021 № 6, від 25.02.2021 № 111, від 16.03.2021  № 141, від 01.06.2021 № 303, від 31.01.2022 № 58, від 21.04.2022 № 161, від 16.05.2022 № 176, від 09.06.2022 № 236.
Суди дійшли висновку, що станом на дату звернення до суду з позовом чинною була редакція договору про врегулювання небалансів електричної енергії, затверджена наказом ПрАТ "НЕК "Укренерго" від 27.01.2023 № 58, за змістом пункту 1.2 якого на підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність як СВБ.
У пункту 1.4 договору передбачено, що ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 307 (далі - Правила ринку).
Пунктом 1.5 договору визначено, що врегулювання небалансів електричної енергії є вчинення СВБ (стороною відповідальною за баланс, яким за договором є позивач) правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.
У пункті 2.1 договору визначено, що вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством.
Згідно з пунктом 2.2 договору порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.
Відповідно до пункту 3.1 договору при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 309, Законом та чинним законодавством України.
За невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть одна перед одною відповідальність, передбачену чинним законодавством України(пункт 4.1 договору).
За змістом пункту 4.2 договору визначено, що у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі 0,01% за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Пунктом 5.1 договору передбачено, що виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, визначеної главою 2 цього договору, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору.
Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (пункт 5.6. договору).
Згідно з пунктом 5.7 договору якщо СВБ має заперечення до інформації, яка міститься у платіжному документі, то вона зобов`язана повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП та не може бути підставою для обмеження ОСП щодо вимоги платежу фінансової гарантії, що надається СВБ ОСП.
ОСП формує та направляє Акт купівлі-продажу (далі Акт) до СВБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання Акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом)), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та розміщений у мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/, або у паперовій формі шляхом підписання уповноваженою особою Акта (у разі неможливості підпису в електронній формі). Сторонами має бути забезпечена можливість здійснення електронного документообігу шляхом реєстрації у системі, яка забезпечує функціонування електронного документообігу. Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ Акта СВБ розглядає та повертає ОСП один примірник Акта, підписаного зі своєї сторони. Акт повинен бути підписаний сторонами в один і той самий спосіб. У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно до Акта СВБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього Акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригування обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними, зазначеними в Акті. Якщо СВБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ Акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони СВБ примірник Акта, то такий Акт вважається підписаним СВБ (пункт 5.9 договору).
Відповідно до пункту 5.10 договору СВБ протягом двох робочих днів повертає ОСП один примірник підписаного зі своєї сторони Акта купівлі-продажу у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП).
10. Суди установили, що на виконання умов договору позивачем у системі управління ринком (MMS) виставлені відповідачу рахунки за період з березня 2022 року по січень 2023 року, а саме: рахунок-фактура № 0411202200115 за розрахунковий період з 21.10.2022 до 31.10.2022 на суму  14 287 767,88 грн (з ПДВ) виставлено в системі управління ринком (MMS) 11.11.2022; рахунок-фактура № 612202200507 за розрахунковий період з 25.11.2022 до 30.11.2022 на суму 8 998 617,55 грн (з ПДВ) виставлений в системі управління ринком (MMS) 06.12.2022; рахунок-фактура № 2612202200481 за розрахунковий період 17.12.2022 - 20.12.2022 на суму 2 976 698,32 грн (з ПДВ) виставлено в системі управління ринком (MMS) 26.12.2022; рахунок-фактура № 2601202300108 за розрахунковий період 11.01.2023 - 20.01.2023 на суму 40 749 923,72 грн. (з ПДВ) виставлені в системі управління ринком (MMS) 26.01.2023.
Направлення поштою вказаних рахунків-фактур підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. 
Суди виходили з того, що з урахуванням положень пункту 7.7.4 Правил ринку, кінцевим строком оплати вартості небалансів визначено: за рахунком-фактурою № 0411202200115 - 11.11.2022; за рахунком-фактурою № 612202200507 - 12.12.2022; за рахунком-фактурою № 2612202200481 - 02.01.2023; за рахунком-фактурою № 2601202300108 - 01.02.2023.
Суди також установили, що 31.01.2023 між сторонами було підписано акт ВН/23/01-1850 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно з договором за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 на загальну суму 67 651 475,29 грн.
Оскільки відповідач  (ОСП, АР) не здійснив оплату вказаних рахунків за електричну енергію для врегулювання небалансів своєчасно та в повному обсязі, позивач просив стягнути з ПрАТ  "НЕК "Укренерго" 3% річних та інфляційних втрат.
11. За змістом частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).
Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Статтею 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори про врегулювання небалансів.
Відповідно до частини 3 статті 3 вказаного Закону обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.
Згідно з частиною 1 статті 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок. На балансуючому ринку оператором системи передачі здійснюються: купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби; купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 цього Закону балансуючий ринок електричної енергії (далі - балансуючий ринок) - це ринок, організований оператором системи передачі електричної енергії з метою забезпечення достатніх обсягів електричної потужності та енергії, необхідних для балансування в реальному часі обсягів виробництва та імпорту електричної енергії і споживання та експорту електричної енергії, врегулювання системних обмежень в об`єднаній енергетичній системі України, а також фінансового врегулювання небалансів електричної енергії.
За змістом статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії. З метою врегулювання небалансів з оператором системи передачі учасник ринку має стати стороною, відповідальною за баланс, або передати свою відповідальність іншій стороні, відповідальній за баланс, шляхом входження до балансуючої групи. Електропостачальники є сторонами, відповідальними за баланс своїх споживачів. Сторони, відповідальні за баланс, зобов`язані нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії перед оператором системи передачі. Купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, здійснюється між стороною, відповідальною за баланс, та оператором системи передачі за договором про врегулювання небалансів. Оператор системи передачі врегульовує небаланси електричної енергії із сторонами, відповідальними за баланс, у порядку, визначеному цим Законом та правилами ринку. Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення стороною, відповідальною за баланс, правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з оператором системи передачі в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів, визначеними відповідно до правил ринку. Типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії затверджується Регулятором. Вартість небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, розраховується адміністратором розрахунків для кожного розрахункового періоду доби залежно від обсягу небалансів електричної енергії цієї сторони та цін небалансів, визначених правилами ринку. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається правилами ринку. Під час визначення обсягів небалансів електричної енергії правила ринку визначають порядок урахування обсягів електричної енергії, відпущеної та/або спожитої постачальником допоміжних послуг у разі фактичного надання допоміжних послуг.
Відповідно до статей 611, 629 і частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
12. Розділом VII Правил ринку визначені питання щодо виставлення рахунків та платежів, у тому числі виставлення рахунків за небаланси електричної енергії, зокрема, відповідно до пункту 7.3.1 глави 7.3 розділу VII Правил ринку, АР на щодекадній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.
Згідно з пунктом 7.7.4 глави 7.7 розділу VII Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунка.
Відповідно до пункту 5.9 договору ОСП формує та направляє акт купівлі-продажу (далі акт) до СВБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом)), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та розміщений у мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/, або у паперовій формі шляхом підписання уповноваженою особою акта (у разі неможливості підпису в електронній формі). Сторонами має бути забезпечена можливість здійснення електронного документообігу шляхом реєстрації у системі, яка забезпечує функціонування електронного документообігу. Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ акта СВБ розглядає та повертає ОСП один примірник акта, підписаного зі своєї сторони. Акт повинен бути підписаний сторонами в один і той самий спосіб. У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно до акта СВБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригування обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними, зазначеними в Акті. Якщо СВБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони СВБ примірник акта, то такий акт вважається підписаним СВБ.
Суди попередніх інстанцій установили, що як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем у системі управління ринком виставлені відповідачу рахунки за період з березня 2022 року по січень 2023 року рахунки, а також між сторонами 31.01.2023 було підписано акт ВН/23/01-1850 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно з договором за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 на загальну вартість 67 651 475,29 грн, чим також підтверджено факт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів в узгоджених обсягах і вартості в спірний період. Водночас, виставлені рахунки вчасно оплачено відповідачем не було. 
Суд апеляційної інстанції здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат визнав правильним висновок суду першої інстанції про здійснення позивачем розрахунку з урахуванням встановленого договором строку оплати та здійснених відповідачем оплат, та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 1 047  544,93 грн та 728  566,56 грн інфляційних втрат за заявлені позивачем періоди, враховуючи часткові оплати.
13. ПрАТ  "НЕК "Укренерго", оскаржуючи судові рішення з підстави, передбаченої у пункті 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, посилалося на необхідність формулювання висновку Верховного Суду щодо застосування положень статей 1, 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" у взаємодії зі статтями 614, 625 Цивільного кодексу України щодо відсутності вини в діях відповідача як складового елементу господарсько-правової відповідальності, відсутності правових підстав для застосування до ПрАТ "НЕК "Укренерго" відповідальності за прострочення оплати та підстав для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, з урахуванням фактичного не користування відповідачем коштів позивача.
14. Відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Необхідним є з`ясування відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, та наявність/відсутність подібності правовідносин та наявність/відсутність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Положення пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України спрямовані на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин, та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 вказаної норми, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.
15. У постанові Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 910/15787/21 за позовом ТОВ "ГС-Трейдинг" про стягнення з ПрАТ "НЕК "Укренерго" інфляційних втрат, пені та 3% річних, залишаючи без змін судові рішення про задоволення позовних вимог, зазначено таке:
"71. У постанові від 03.02.2023 у справі № 910/9374/21 Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що обов`язком щодо формування, надсилання платіжних документів та здійснення розрахунків між учасниками ринку в Системі наділений саме адміністратор розрахунків. При цьому, у розумінні положень Правил ринку (зокрема пункти 1.1.4, 1.1.2, 1.8.1, 1.11.1, 1.11.8, 5.11.1, 5.11.2, 5.28.1, 7.2.1, 7.7.4), направлення (надсилання, виставлення) рахунків на оплату учасникам ринку здійснюється адміністратором розрахунків (АР) через систему управління ринком. Іншого порядку та способу направлення рахунків, ані Правилами ринку, ані умовами договору не передбачено, а тому суд вважає належним їх направлення (формування) АР у системі управління ринком. Отже, відповідач, будучи одночасно АР та ОСП, перебуває в цілком різних самостійних статусах учасника ринку електричної енергії, має можливість не лише отримувати рахунки та ознайомлюватись з їх змістом у момент виставлення таких рахунків у Системі, а й проводити розрахунки за ними. Крім того, відповідач не надав доказів неможливості ознайомлення з виставленими рахунками.
72. Тому колегія суддів не знаходить підстав для надання правового висновку щодо застосування положень пункту 1.11.8 глави 1.11 розділу І Правил, пункту 7.3.1 глави 7.3, пункту 7.7.4 глави 7.7 розділу VII Правил ринку (подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.02.2023 у справі №  910/9374/21). Аналогічні висновки також зроблені Верховним Судом у постанові від 20.04.2023 у справі № 910/20132/21".
16. У постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 910/16282/23 за позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до ПрАТ "НЕК "Укренерго" про стягнення боргу, 3% річних та інфляційних втрат, закриваючи касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "НЕК "Укренерго" на судові рішення у справі, якими позовні вимоги задоволені, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд зазначив таке:
"51. Щодо оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України Верховний Суд зазначає таке.
52. Скаржник у касаційній скарзі вказує, що відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо питання застосування положень статей 1, 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" у взаємозв`язку зі статтями 614, 625 ЦК України.
53. Згідно з частиною першою статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії", розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі, у тому числі шляхом клірингу (неттінгу), відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку.
54. Відповідно до частини четвертої статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальники послуг з балансування та сторони, відповідальні за баланс, в яких виникли зобов`язання перед оператором системи передачі в результаті діяльності на балансуючому ринку, вносять плату за електричну енергію виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оператора системи передачі в уповноважених банках. Кошти з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оператора системи передачі перераховуються відповідно до правил ринку на: 1) поточні рахунки постачальників послуг з балансування та сторін, відповідальних за баланс, крім електропостачальників; 2) поточні рахунки із спеціальним режимом використання електропостачальників; 3) поточний рахунок оператора системи передачі.
55. За приписами статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії: алгоритм розподілу коштів - порядок розподілу уповноваженими банками коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання без платіжних доручень, що встановлюється Регулятором відповідно до цього Закону; поточний рахунок із спеціальним режимом використання - рахунок, відкритий в одному з уповноважених банків і призначений для забезпечення проведення розрахунків відповідно до цього Закону.
56. Скаржник наголошує, що з наведених норм вбачається, що оператор системи передачі може розраховуватись з постачальником послуг з балансування та сторонами, відповідальними за баланс, виключно з поточного рахунка із спеціальним режимом використання, а умовою проведення таких розрахунків є наявність коштів на рахунку із спеціальним режимом використання, що надійшли від учасників балансуючого ринку.
57. На думку НЕК "Укренерго", встановлений Законом України "Про ринок електричної енергії" порядок розрахунків виключає можливість користування відповідачем коштами, призначеними до сплати позивачу, в той час як 3% річних є платою за користування саме чужими коштами.
58. Вважає, що з огляду на це підстави для нарахування 3% річних відсутні, оскільки сплата 3% річних від простроченої суми, так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові; аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №922/4544/16, від 26.04.2018 у справі №910/11857/17, від 16.10.2018 у справі №910/19094/17, від 06.11.2018 у справі №910/9947/15, від 29.01.2019 у справі №910/11249/17, від 19.02.2019 у справі №910/7086/17, від 10.09.2019 у справі №920/792/18.
59. Відповідно до частин першої, другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
60. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України).
61. Верховний Суд у цій справі, досліджуючи правові підстави для застосування до НЕК "Укренерго" відповідальності за прострочення оплати та підстав для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, звертається до постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.02.2023 у справі №     910/9374/21, ухвали Верховного Суду від 29.08.2023 у справі №     910/16861/21 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою НЕК "Укренерго", в яких розглядалось, зокрема, питання стягнення коштів (основного боргу, 3% річних, інфляційних втрат, пені, штрафу), у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань відповідачем за договором про участь у балансуючому ринку щодо вчасної оплати за балансуючу електричну енергію.
62. У справах №     910/9374/21 і № 910/16861/21 скаржник (НЕК "Укренерго") так само наголошував на неможливості до НЕК "Укренерго" відповідальності щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних нарахувань через відсутність його вини у простроченні оплати в розумінні статті 614 ЦК України.
63. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.02.2023 у справі №   910/9374/21 зазначив, зокрема, таке:
"17.19. Пунктом 4.4 Договору сторони погодили, що у випадку порушення строків розрахунків відповідно до Правил ринку та/або цього Договору ППБ має право нарахувати пеню в розмірі 0,1% від суми прострочення платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день такого прострочення у порядку, передбаченому Господарським кодексом України.
17.20. При цьому положення Договору не містять будь-яких застережень щодо використання відповідачем поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, та, відповідно, умови про розрахунок за продану електричну енергію лише з такого рахунку та/або за умови наявності коштів на такому рахунку.
17.21. Статтею 625 Цивільного кодексу України перебачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 Цивільного кодексу України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. У разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №     910/10156/17.
17.22. З огляду на умови договору та положення статті 625 Цивільного кодексу України Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для нарахування та стягнення пені, 3% річних та "інфляційних втрат" за несвоєчасну оплату балансуючої електричної енергії.
17.23. Твердження заявника про те, що прострочення виконання грошового зобов`язання виникло не з його вини, є неспроможними, оскільки ця обставина не впливає на обсяг його зобов`язань як боржника, що прострочив грошове зобов`язання, а наявність особливого алгоритму розподілу коштів на спеціальних рахунках, впровадженого у зв`язку з особливістю здійснення розрахунків на ринку електричної енергії, не виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень загальних норм матеріального права.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №910/6635/21, від 15.06.2022 у справі №910/6639/21, від 08.06.2022 у справі №910/6636/21, від 18.10.2022 у справі №910/6578/21, й з огляду на зазначене у пункті 17 цієї постанови об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від висновків, наведених у вказаних постановах".
64. Отже, Верховний Суд у постанові від 03.02.2023 у справі № 910/9374/21 виклав висновок, зокрема, щодо можливості/неможливості застосування частини четвертої статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" до подібних правовідносин як підстави для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання. Таке правозастосування є сталим та послідовним".
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі.
17. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі.
З огляду на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, а будь-які інші підстави касаційного оскарження заявником не зазначалися та не обґрунтовувалися у поданій касаційній скарзі, колегія суддів на підставі пункту 4 частини 1 статті 296 цього Кодексу дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ПрАТ "НЕК "Укренерго"  на судові рішення у справі № 910/2461/24.
18. Оскільки підстав для задоволення касаційної скарги немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржника.
Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2024 у справі № 910/2461/24 закрити.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                                   Т. Б. Дроботова

Судді                                                                                                                             Н. О. Багай
                                                                                                                      
                                                                                                                                 Ю. Я. Чумак