УХВАЛА

31 березня 2025 року  
м. Київ

справа №240/8961/24
адміністративне провадження №К/990/5121/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів - Желєзного І.В., Мацедонської В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2025 року у справі №240/8961/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо несвоєчасної виплати йому індексації грошового забезпечення у сумі 82 370,85 грн;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середній заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні за період 27 липня 2020 року включно, обчислений шляхом множення середньоденного розміру його грошового забезпечення за останні два місяці служби на кількість днів затримки виплати;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-ІІІ) за період з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2024 року (день фактичної виплати індексації грошового забезпечення).
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2025 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 липня 2020 року по 19 січня 2023 року.
Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 липня 2020 року по 19 січня 2023 року у сумі 82132,16 грн 16 коп, застосувавши співмірність із недоплаченою сумою грошового забезпечення у розмірі 82370,85 грн.
У задоволенні позовних вимог щодо нарахування і виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати 30 квітня 2024 року, судом відмовлено, оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, а відповідач не відмовляв у виплаті такої компенсації, тому такі вимоги на думку судів є передчасними.
Справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.
10 лютого 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2025 року у справі № 240/8961/24. Заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з установленням заявнику строку - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги в частині оскарження судових рішень щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати компенсації.
На виконання вимог ухвали Суду позивачем до Верховного Суду надіслано клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано уточнену касаційну скаргу.
Таким чином, недоліки касаційної скарги, що стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, заявником усунуто.
Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Верховним Судом встановлено, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, тому судові рішення у такій справі можливо переглянути у касаційному порядку за умов, установлених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у системному зв`язку з підставами, визначеними частиною четвертою статтею 328 КАС України.
У касаційні скарзі заявник, посилаючись на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа має виняткове значення.
Отже, позивач у касаційній скарзі, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, наводить підстави, передбачені підпунктом «а» та «в» пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник указує пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та посилається на те, що судами попередніх інстанцій не було враховано висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, викладені у постановах: від 29 січня 2024 року у справі №560/9586/22 щодо застосування статей 116, 117 Кодексу законів про працю України; від 02 квітня 2024 року у справі №560/8194/20 щодо застосування статей 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
Проаналізувавши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки вказані заявником доводи потребують перевірки.
Касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку, передбаченого статтею 329 цього Кодексу, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328-330, 334, 335, 338 КАС України, 
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2025 року у справі №240/8961/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Витребувати справу №240/8961/24 із Житомирського окружного адміністративного суду.
Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему «Електронний суд» у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники внесені до цієї автоматизованої системи. В іншому випадку, документи надсилаються цим учасникам на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
          
Судді                                                                                          М.В. Білак
                                                                                          
                                                                                          І.В. Желєзний

                                                                                          В.Е. Мацедонська