УХВАЛА

29 травня 2025 року 
м. Київ

cправа №  922/3439/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Баранець О.М., Студенець В.І.,
за участю секретаря судового засідання - Грабовського Д.А.
  
та представників
прокуратури: Турчин І.А.
Позивача -1 : не з`явився
Позивача -2: не з`явився
Позивача -3: не з`явився
Відповідача -1: Бекузаров Р.Е.
Відповідач - 2: Лисенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  Заступника керівника Харківської обласної прокуратури         
на постанову  Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2025
(головуючий - Радіонова О.О., судді Медуниця О.Є., Хачатрян В.С.)
та рішення  Господарського суду Харківської області від 25.11.2024
(суддя - Рильова В.В.)
у справі  №922/3439/24
за позовом Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради, Департаменту з питань забезпечення життєдіяльності міста Харківської міської ради, Північно - східного офісу Держаудитслужби,
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Стандарт К",
Комунального підприємства "Харківводоканал", місто Харків,
про  визнання недійсними додаткових угод та повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 3 203 185,00 грн,
  
ВСТАНОВИВ:
  Короткий зміст позовних вимог
1.  Керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Харківської міської ради (далі - міська рада, позивач -1), Департаменту з питань забезпечення життєдіяльності міста Харківської міської ради (далі - департамент, позивач - 2), Північно - східного офісу Держаудитслужби (далі - Держаудитслужба, позивач - 3)            звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Стандарт К" (далі - ТОВ "Золотий Стандарт К", відповідач - 1), КП"Харківводоканал", відповідач - 2), Комунального підприємства "Харківводоканал" про:
- визнання недійсними Додаткових угод № 2 від 21.07.2023,    № 3 від 28.07.2023, № 4 від 08.08.2023, № 5 від 16.08.2023,    № 6 від 24.08.2023, № 7 від 31.08.2023, № 8 від 15.09.2023, № 9 від 20.09.2023, № 10 від 28.09.2023, № 11 від 13.10.2023, № 12 від 03.11.2023    та    стягнення з    ТОВ "Золотий Стандарт К" на користь Харківської міської ради коштів в сумі 3 203 185,00 грн.
2.  Позовні вимоги мотивовано тим, що при укладенні спірних додаткових угод не дотримано вимоги передбачених Законом України «Про публічні закупівлі»,     постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, та ст. 652 ЦК України,   оскільки правові підстави для зміни ціни одиниці товарів за договором у відповідності до укладених додаткових угод   були відсутні, вищезазначені додаткові угоди є такими, що суперечать приписам законодавства, а тому відповідно положень статей 203, 215 ЦК України підлягають визнанню недійсними, а безпідставно одержані відповідачем кошти підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України.
3.    Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.11.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2025,     у задоволенні позову відмовлено.
4.  Судове рішення мотивовано тим, що прокурором не доведено, що закупівля товару   бензину марки А-92 за цим договором, фінансувалася за рахунок коштів місцевого бюджету Харківської міської ради, та/або що таке фінансування здійснювалася через Департамент з питань забезпечення життєдіяльності міста Харківської міської ради.   Розглядаючи справу, суди, зокрема посилалися на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №   922/2321/22, а також, врахували положення   визначені  у постанові Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 щодо проведення закупівель.
5.  Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій,  прокурор  звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняті у справі судові рішення та прийняти нове рішення про задоволення позову.
6.  Скаржник, посилаючись на п. 1 ч. 2    ст. 287 ГПК України, зазначає, що    суди приймаючи рішення про відмову у позові неправильно застосували положення ст.ст. 5, 41   Закону України ?Про публічні закупівлі?, ст.ст. 651, 652 ЦК України, ч. 2 п. 19 Особливостей здійснення   публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених   Законом України   ?Про публічні закупівлі?, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом   90 днів з дня його припинення   або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178. Судами не враховано правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 24.01.2024 у справі 922/2321/2, від 21.08.2024 у справі № 918/16/24, від 18.06.2024 у справі № 922/2595/23, від 06.02.2025 у справі № 916/747/24.
Також, прокурор зазначає, що судами порушено положення процесуального законодавства, а саме ст.ст. 13, 79, 86, ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, оскільки суди не з`ясували всіх обставин справи та не дослідили належним чином надані сторонами докази, що стало підставою для неправильного висновку про відмову у позові.
7.  Колегія суддів установила, що ухвалою від 29.01.2025 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу №920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 грн.
8. Передаючи справу №920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити (шляхом уточнення)   від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, які врахували суди попередніх інстанцій. Так, колегія суддів зазначала,  що "необхідно відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" (у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору)."
9. З огляду на викладене, колегія суддів у справі №  920/19/24  зазначила,  що "У цьому випадку підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є:
- зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції Закону №114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції із змінами, внесеними Законом №1530-IX від 03.06.2021;
- порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі": Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі."
10. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК    України суд може за заявою учасника справи, а також із власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема,    перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
11. Враховуючи, що   предмет та підстави позову, нормативно-правове регулювання, та доводи скаржника у   справі № 922/3439/24, та у справі №  920/19/24, є схожими, правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №  920/19/24  (стосовно наявності/відсутності підстав для відступу від правової позиції, викладеної у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 щодо застосування, зокрема пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону  України "Про публічні закупівлі"), можуть мати суттєве значення для здійснення касаційного перегляду судових рішень у справі №922/3439/24,  саме щодо застосування приписів норм права, які регулюють визнання недійсними правочинів, укладених на підставі Закону  України "Про публічні закупівлі", а також для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити   касаційне провадження у справі № 922/3439/24 відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи  №920/19/24. 
Керуючись статтями 228, 230, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
  
У Х В А Л И В:
Зупинити касаційне провадження у справі № 922/3439/24 за касаційною скаргою  Заступника керівника Харківської  обласної прокуратури    на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 та рішення Господарського суду  Харківської області від 25.11.2024, до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 та оприлюднення в  установленому законом порядку повного тексту судового рішення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.
  
Головуючий суддя                                                                                                                                    О.А. Кролевець
  
Судді                                                                                                                                                                                    О.М. Баранець
  
                                                                                                                                                                                                    В.І. Студенець