УХВАЛА

24 квітня 2025 року 
м. Київ

cправа № 903/871/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Булгакової І. В. (головуючої),  Ємця А. А. та  Колос І. Б.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" (далі - Підприємство)
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 
за позовом Підприємства 
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна"
про стягнення 4 769 040 грн,

ВСТАНОВИВ:
Підприємство 10.04.2025 (через систему "Електронний суд") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс), а рішення Господарського суду Волинської області від 18.12.2024 у цій справі залишити в силі.
На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник у касаційній скарзі, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження судових рішень, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, статей 213, 629, 991 Цивільного кодексу України без урахування висновків щодо застосування вказаних норм у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, про які скаржник зазначає у касаційній скарзі.
Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд враховуючи, що остання подана в межах строків, встановлених частиною першою статті 288 ГПК України та відповідає вимогам статті 290 ГПК України, дійшов висновку що подані матеріали достатні для відкриття касаційного провадження з підстав, наведених у скарзі.
Водночас у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до закінчення її перегляду в касаційному порядку в частині стягнення з останнього судового збору.
Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. 
Аналіз вказаної статті свідчить, що клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії  має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами.  
Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо. 
Однак подане скаржником клопотання нічим непоґрунтоване та не містить жодних доказів, які підтверджували б необхідність зупинення виконання оскаржуваної постанови, а право скаржника на касаційне оскарження судових рішень саме по собі не є причиною зупинення виконання (дії) рішень суду першої та апеляційної інстанцій, що набрали законної сили і є обов`язковими до виконання (стаття 1291 Конституції України, стаття 326 ГПК України).
Крім того, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду. 
Разом з тим скаржником не доведено, що захист прав скаржника, його свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Отже, враховуючи, що зупинення виконання судового рішення в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду та беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення і з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції підстав для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, оскільки на доведення таких підстав не наведено документально обґрунтованих обставин, у Суду відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання. 
Керуючись статтями 234, 294 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 зі справи №   903/871/24.
2. Призначити розгляд касаційної скарги у відкритому судовому засіданні Касаційного господарського суду на 29 травня 2025 року о  10:30  у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. 302.
3. Надати учасникам справи строк для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу до 19 травня 2025 року.
4. У задоволенні клопотання Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" про зупинення виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2025  зі справи №    903/871/24 відмовити.
5. Витребувати матеріали справи №903/871/24 Господарського суду Волинської області за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства "Несвіч" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" про стягнення 4 769 040 грн.
6. Копію ухвали надіслати Господарському суду Волинської області та  Північно-західному апеляційному господарському суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя                     І. Булгакова

Суддя                    А. Ємець

Суддя                     І. Колос