УХВАЛА

16 квітня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/502/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.

за участю секретаря судового засідання:  Натаріної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва
(суддя - Чебикіна С.О.)
від 29.11.2023
та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Кравчук Г.А., судді: Тарасенко К.В., Коробенко Г.П.)
від 20.02.2025

у справі № 910/502/23 

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
про стягнення 3 028 721 959,45 грн,

за участю представників учасників справи:
позивача - Яковченко Р.Г.
відповідача - Лозицька О.Л.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - ДП "НАЕК "Енергоатом") про стягнення за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 27.06.2019 №0063-03011/77-003-08-19-01074 заборгованість у розмірі 2    471    738    952,83 грн з ПДВ, пеню у розмірі 178    199    095,95 грн, штраф у розмірі 47    584    583,84 грн, три відсотка річних у розмірі 74    255    953,82 грн, інфляційні втрати у розмірі 351    749   594,42 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 27.06.2019 №0063-03011/77-003-08-19-01074.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2023 у справі №910/502/23 позов задоволено частково. Провадження в частині позовних вимог про стягнення 2    440    454 658,78 грн основного боргу закрито. Стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь НЕК "Укренерго" 89    099    547,98 грн пені, 23    792    291,92 грн штрафу, 73    837    304,95 грн 3% річних, 350    670    255,52 грн інфляційних втрат. В іншій частині позову відмовлено.

Закриття провадження у даній справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 2    440    454    658,78 грн на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції мотивував відсутністю предмету спору, оскільки відповідачем під час розгляду спору до матеріалів справи долучені платіжні інструкції та акти від`ємного коригування обсягів та вартості наданих послуг, з яких убачається, що після відкриття провадження у справі останній оплатив позивачу вартість наданих ним за Договором послуг у зазначеній сумі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача решти основної заборгованості в сумі 31    284    294,05 грн (28    779    212,45 грн нараховано за актом про надані послуги від 16.11.2022 за період здійснення експорту з 01.06.2022 по 30.09.2022 та 2    505    081,60 грн нараховано згідно з актом про надані послуги від 31.10.2022 за період здійснення експорту з 01.10.2022 по 10.10.2022), суд першої інстанції виснував, що нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії порушує міжнародні зобов`язання України, в тому числі, статтю 31 Угоди про Асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, статтю 41 Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, а отже нарахування плати за послуги з передачі електричної енергії при здійсненні її експорту не передбачено умовами Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 27.06.2019 №    0063-03011/77-003-08-19-01074 та чинним законодавством, що, відповідно, свідчить про неправомірність дій позивача про включення обсягів з передачі електричної енергії при здійсненні експорту електричної енергії до складу наданих послуг.

Перевіривши подані позивачем розрахунки пені, штрафу, відсотків річних та інфляційних втрат та встановивши врахування при визначенні їх розміру простроченої оплати вартості послуг з диспетчеризації обсягів експортованої електричної енергії, які заявлені безпідставно, суд першої інстанції здійснив власний розрахунок, за яким обґрунтованим визнано нарахування пені у розмірі 178    199    095,95 грн, штрафу в розмірі 47    584    583,84 грн, 3% річних у розмірі 73    837    304,95 грн, інфляційних втрат у розмірі 350    670    255,52 грн.

Водночас, застосовуючи положення частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України та частини першої статті 233 Господарського кодексу України, зважаючи на виконання відповідачем спеціальних обов`язків на ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільного інтересу, беручи до уваги також відсутність доказів завдання позивачу збитків внаслідок порушення відповідачем строку проведення взаєморозрахунків, враховуючи обставини, які вказані відповідачем і не потребують документального підтвердження в силу загальновідомості викладених фактів, суд першої інстанції, вважаючи дані обставини винятковими, дійшов висновку, що обґрунтованим є зменшення розміру належних до стягнення з відповідача сум пені та штрафу на 50%. Таке зменшення суд першої інстанції визнав оптимальним в контексті балансу інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача.

Окрім того, суд першої інстанції відхилив заяву відповідача про застосування позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки, 3% річних та інфляційних втрат за період з 19.09.2019 по 18.09.2020 та з 19.09.2019 по 18.09.2022, оскільки останні заявлені позивачем в межах строків, визначених статями 257, 258 Цивільного кодексу України, які були продовжені на період дії карантину відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2023 у справі №910/502/23 в частині стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь НЕК "Укренерго" 89 099 547,98 грн пені, 23 792 291,92 грн штрафу, 73 837 304,95 грн 3% річних, 350 670 255,52 грн інфляційних втрат, 939 400,00 грн судового збору за подання позову та 2    684,00 грн за подання апеляційної скарги скасовано, викладено в редакції, відповідно до якої стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь НЕК "Укренерго" 31    284    294,05 грн заборгованості, 74    255    953,82 грн 3% річних, 351    749    594,42 грн інфляційних втрат, в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2023 у справі №    910/502/23 залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи частково рішення, зокрема, в частині відмови у стягненні заборгованості в сумі 31    284    294,05 грн, виходив з наступного:

- у спірний період (з червня по жовтень 2022 року), за який визначений відповідачу обсяг наданої послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління включав обсяг експортованої електричної енергії, постанова НКРЕКП від 07.02.2020 №360 була чинною, а тому підлягала застосуванню;

- відповідно до умов договору та положень чинного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин сторін (червень - жовтень 2022 року) у позивача як ОСП було наявне право нарахування вартості послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, виходячи з її обсягу, який включає і обсяг експортованої електричної енергії;

-  суд першої інстанції помилково до спірних правовідносин застосував правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №910/9627/20, оскільки висновки, викладені у зазначеній постанові стосуються правовідносин сторін у період, що передує прийняттю постанови НКРЕКП №360; правовідносини щодо експорту електричної енергії після 2020 року в Україні зазнали суттєвих змін.

Вирішуючи питання щодо наявності/відсутності підстав для нарахування та стягнення за спірними правовідносинами штрафних санкцій, суд апеляційної інстанції виходив з  необхідності врахування положення постанови НКРЕКП №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", яка була прийнята 25.02.2022, та з огляду на зазначене дійшов висновку, що позовні вимоги НЕК "Укренерго" щодо стягнення з АТ "НАЕК "Енергоатом" пені в розмірі 178    199    095,95 грн та штрафу в розмірі 47    584    583,84 грн, нараховані у зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань за період з 19.09.2019 по 25.04.2022, є передчасними, у їх задоволенні слід відмовити повністю. В зв`язку із зазначеним, суд апеляційної інстанції не здійснював перевірку правильності їх нарахування та не оцінював наявність/відсутність підстав для їх зменшення.

Щодо стягнення 3% річних, суд апеляційної інстанції відхилив доводи відповідача про наявність підстав для зменшення 3%. При цьому за перерахунком суду апеляційної інстанції, дійшов висновку про задоволення 3    % річних у заявленій позивачем сумі - 74    255    953,82 грн.

В частині стягнення інфляційних, суд апеляційної інстанції також не погодився із розрахунком, здійсненим місцевим господарським судом, та дійшов висновку про задоволення до стягнення суми інфляційних втрат у заявленому позивачем розмірі - 351    749    594,42 грн.

Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі в частині заявленого до стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 2    440    454    658,78 грн у зв`язку з його погашенням відповідачем після відкриття провадження у справі, безпідставно стягнув з відповідача судовий збір в сумі 733 953,22 грн.

Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 у справі №910/502/23, АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось з касаційною скаргою, якою просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції в частині стягнення заборгованості у розмірі 31    284    294,05 грн скасувати, та в цій частині залишити в силі рішення місцевого господарського суду про відмову у задоволенні; постанову суду апеляційної інстанції в частині в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 74    255    953,82 грн та інфляційних втрат у розмірі 351    749    594,42 грн скасувати, та в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" визначило пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 Господарського  процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Підставою касаційного оскарження АТ "НАЕК "Енергоатом" зазначає пункт 1 частини другої статті 287 Господарського  процесуального кодексу України, оскільки вважає, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо їх застосування, викладених у постановах Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18, від 22.01.2025 у справі №910/18572/23 (щодо застосування статті 625 Цивільного кодексу України), від 03.08.2022 у справі №    910/9627/20 (щодо застосування статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії"); від 09.06.2022 у справі №520/2098/19; від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, від 13.08.2018 у справі №922/1008/16 (щодо застосування статей 253, 254 Цивільного кодексу України, щодо порушення правил обчислення строків).

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

АТ "НАЕК "Енергоатом" підставою касаційного оскарження зазначає пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статті 41 Договору про заснування Енергетичного Співтовариства (ратифікація - Закон України "Про ратифікацію Протоколу про приєднання України до Договору про заснування Енергетичного Співтовариства" від 15.12.2010 №    2787-VI) до правовідносин щодо нарахування послуги диспетчеризації на обсяг експортованої електричної енергії у період червень - перша декада жовтня 2022 року, коли таке нарахування регулювалось пунктом 6.5 глави 6 розділу XI Кодексу Системи Передачі, у редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.02.2020 № 360.

Також, не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2023 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 у справі №910/502/23, з касаційною скаргою звернулося ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго", якою просить оскаржувані рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог у стягненні пені у розмірі 178    199    095,95 грн, штрафу у розмірі 47    584    583,84 грн скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким вимоги задовольнити повністю.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" підставою касаційного оскарження зазначає пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що судами попередніх інстанцій застосовано норму права без урахування висновку щодо її застосування, викладеного у постанові Верховного Суду від 19.01.2024 у справі №911/2269/22 (щодо застосування статті 551 Цивільного кодексу України).

Пунктом 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні. 

Також підставою касаційного оскарження зазначає пункт 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що існує необхідність відступлення від висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 19.04.2024 у справі №    911/1359/22 шляхом уточнення в частині положення підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, що настанови про зупинення на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування стосуються виключно нарахування та стягнення штрафних санкцій саме за цей період та, відповідно, їх дія не може бути поширена щодо штрафних санкцій, право на нарахування яких виникло раніше, з урахуванням подібних правових висновків, які викладено у постановах Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №908/818/22, від 02.07.2024 у справі № 908/815/22, від 03.07.2024 у справі № 908/816/22, від 03.07.2024 у справі № 908/817/22, від 12.09.2024 у справі № 910/4264/22.

Крім того, окремим пунктом прохальної частини касаційної скарги НЕК "Укренерго" клопоче про передачу даної справи до об`єднаної палати Верховного Суду для відступу від висновків, викладених у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 19.04.2024 у справі №911/1359/22 щодо уточнення висновку в частині зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій (пені та штрафу), які виникли за період до 24.02.2022.

АТ "НАЕК "Енергоатом" у відзиві на касаційну скаргу ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" проти її вимог та доводів заперечує, просить відмовити у задоволенні скарги та залишити без змін постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у стягненні пені та штрафу. Одночасно просить зупинити провадження у цій справі до завершення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №908/948/23.

В свою чергу ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" у відзиві заперечує мотиви та доводи касаційної скарги АТ "НАЕК "Енергоатом", просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції в задоволеній частині без змін. 

Також ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало клопотання про зупинення провадження у справі до завершення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №908/948/23.

Верховний Суд ухвалою від 05.02.2025 передав справу №    908/948/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з тих мотивів, що наявні суперечливі висновки Верховного Суду щодо питання застосування приписів Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 до вимог про стягнення штрафних санкцій, нарахованих на зобов`язання, які виникли до введення в Україні воєнного стану.

Так, у справі № 908/948/23 перед Верховним Судом постало питання щодо необхідності застосування приписів Постанови №    332 до вимог про стягнення штрафних санкцій, нарахованих на зобов`язання, які виникли до введення воєнного стану.

Передаючи справу № 908/948/23 на розгляд об`єднаної палати, Верховний Суд в ухвалі від 05.02.2025, зокрема, вказав таке:

- висновки щодо застосування Постанови №    332 до вимог про стягнення штрафних санкцій, нарахованих на зобов`язання, які виникли після введення воєнного стану, було викладено у постанові Об`єднаної палати від 19.04.2024 у справі №    911/1359/22, де зазначено про обов`язковість застосування учасниками ринку електроенергії постанов НКРЕКП, відповідно до яких на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії;

- після цього Верховний Суд у постановах від 26.06.2024 у справі № 908/818/22, від 02.07.2024 у справі № 908/815/22, від 03.07.2024 у справі № 908/816/22, від 03.07.2024 у справі № 908/817/22, від 12.09.2024 у справі № 910/4264/22, від 02.10.2024 у справі №    910/4273/22 дійшов висновку, що положення підпункту 16 пункту 1 Постанови №    332 щодо настанови про зупинення на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування стосуються виключно нарахування та стягнення штрафних санкцій саме за цей період та, відповідно, їх дія не може бути поширена щодо штрафних санкцій, право на нарахування яких виникло раніше;

- натомість у пункті 33 постанови від 15.10.2024 у справі № 924/1202/23 Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції повинен був відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача розміру пені, застосувавши приписи Постанови № 332 як такі, що мають обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії; натомість апеляційний суд безпідставно задовольнив в цій частині позовні вимоги позивача та стягнув на його користь пеню в розмірі 246    516,20 грн за період з 01.09.2021 до 23.02.2022;

- подібний за змістом підхід застосував Верховний Суд у постановах від 06.06.2024 у справі № 910/4269/22, від 12.06.2024 у справі № 910/4286/22, скасувавши рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення штрафних санкцій, нарахованих до введення в Україні воєнного стану, та направивши справи у цій частині на новий розгляд;

- це свідчить про наявність суперечливих висновків Верховного Суду щодо питання застосування приписів Постанови №    332 до вимог про стягнення штрафних санкцій, нарахованих на зобов`язання, які виникли до введення в Україні воєнного стану.

Об`єднана палата ухвалою від 21.03.2025 прийняла до розгляду справу №    908/948/23.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. 

Враховуючи зазначене, а також предмет та підстави позову у зазначених справах, доводи та вимоги касаційної скарги стосовно відступу від висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 19.04.2024 у справі №    911/1359/22 шляхом уточнення в частині положення підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, з метою дотримання єдності судової практики, колегія суддів дійшла висновку про зупинення касаційного провадження за касаційними скаргами Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у справі до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №    908/948/23.

Керуючись пунктом 7 частини першої статті 228, пунктом 11 статті 229 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" про зупинення розгляду справи №    910/502/23 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №    908/948/23 задовольнити.

2. Зупинити касаційне провадження у справі № 910/502/23, відкрите за касаційними скаргами Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2025, до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №    908/948/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                   В. Студенець

Судді                                                                                                               С. Бакуліна

                                                                                                                               О. Кібенко