УХВАЛА

11 квітня 2025 року 
м. Київ
cправа №  916/3187/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Фермерського господарства "Скіф" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 (колегія суддів: Колоколов  С.  І., Діброва Г. І., Савицький Я. Ф.) та рішення Господарського суду Одеської області від 10.10.2024 (суддя Деркач Т. Г.) у справі
за позовом Фермерського господарства "Скіф" до Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Великоолександрівська селищна рада Бериславського району Херсонської області про визнання укладеним додаткового договору (угоди) до договору оренди земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
Фермерське господарство "Скіф" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області, в якому просило визнати укладеним між Фермерським господарством "Скіф" та Великоолександрівською селищною військовою адміністрацією Бериславського району Херсонської області додатковий договір (угоду) до договору оренди землі б/н від 28.01.2008, який зареєстрований у Великоолександрівському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам" 11.02.2008 № 4AA002099-040871600003, де предметом та об`єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 25,5700 га, в тому числі ріллі 25,5700 га (кадастровий номер 6520984300:05:002:0002), із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за межами населених пунктів на території Старосільської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, у редакції викладеній у прохальній частині позовної заяви.
10.10.2024 Господарський суд Одеської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2025, повний текст якої складено 03.03.2025, про відмову у задоволенні позовних вимог.
Фермерське господарство "Скіф" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове - про задоволення позову. Крім того, скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та визнання поважними причин пропуску подання касаційної скарги.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2025 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Рогач Л. І., Мачульського Г. М.
Скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови у цій справі, зазначивши, що копію оскаржуваної постанови Південно-західного апеляційного господарського суду отримав 05.03.2025, на підтвердження чого додано докази отримання вказаної постанови. Скаржником також надано докази, що свідчать про технічні недоліки в роботі системи "Електронний суд", які унеможливили подання касаційної скарги 24.03.2025.
Перевіривши доводи цього клопотання, колегія суддів вважає, що встановлений статтею 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строк на касаційне оскарження пропущений скаржником з поважних причин і клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що її подано з дотриманням вимог статей 287- 291 ГПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 294 цього Кодексу в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Скаржник зазначає, що подає касаційну скаргу на підставі виключних випадків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України.
Обґрунтовуючи пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зауважує, що суд апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не врахував висновки Верховного Суду, а саме:
- щодо застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі", викладені у постановах Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 912/1327/17, від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21, від 17.07.2024 у справі № 911/1284/23, від 21.09.2022 у справі № 926/2720/21; 
- щодо розгляду справ за позовами орендарів про поновлення договорів оренди земельних ділянок, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №  313/350/16-ц, від 22.09.2020 у справі № 159/5756/18, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц;
- щодо застосування принципу добросовісності при розгляді судами справ, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.02.2022 у справі № 910/5179/20 і об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 3190/34/17;
- щодо захисту порушеного переважного права, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 702/699/16-ц;
- щодо необхідності врахування під час розгляду спорів презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин, викладені у постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі №  912/3810/16.
На обґрунтування пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі" стосовно питання про те, скільки разів орендар має право звертатися до орендодавця в межах законодавчо встановленого строку та чи наявний обов`язок орендодавця розглянути та надати відповідь на кожний такий лист орендаря з огляду на те, що чинним законодавством не передбачено обмежень права орендаря щодо кількості звернень до орендодавця з листом-повідомленням про укладення договору оренди на новий строк, зокрема, таке право може бути реалізовано у випадку отримання відмови за попереднім листом, але у будь-якому випадку такий новий лист-повідомленням має бути направлений з дотриманням вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому чинним законодавством не передбачено звільнення орендодавця від обов`язку надати відповідь на лист-повідомлення орендаря про використання переважного прав на укладення договору на новий строк.
Обґрунтовуючи пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази та  допустив порушення статей 73, 74, 77, 79, 86 ГПК України. Зокрема, апеляційний суд не дослідив зміст листа-повідомлення від 27.06.2024 за вих.  №  4/06/2024, а також не надав правової оцінки діям позивача та бездіяльності відповідача. 
Беручи до уваги наведені скаржником обґрунтування підстав касаційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження на підставах, визначених в пунктах 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України.
Як на підставу подання касаційної скарги Фермерське господарство "Скіф" посилається також на підпункт "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України (касаційна скарга має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), проте оскільки у цій справі розглядалася вимога немайнового характеру, приписи частини третьої статті 287 ГПК України щодо необхідності доведення наявності випадків, визначених у пункті 2 частини третьої цієї статті, не застосовуються.
За змістом статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження. 
Оскільки подання відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі є правом учасників справи, то в разі реалізації такого права суд касаційної інстанції встановлює відповідний строк для подання зазначеного відзиву.
Керуючись статтями 234, 287- 290, 294, 295, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Клопотання Фермерського господарства "Скіф" про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2. Поновити Фермерському господарству "Скіф" строк на касаційне оскарження та визнати поважними причини пропуску на подання касаційної скарги у справі.
3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства "Скіф" та здійснити перегляд судових рішень у відкритому судовому засіданні  07 травня 2025 року о  14:00 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул.  О.  Копиленка, 6, в залі судових засідань № 10 (кабінет №  332).
4. Учасники справи мають право подати до Верховного Суду на зазначену вище адресу або через підсистему "Електронний суд" відзиви на касаційну скаргу до 05 травня 2025 року, відсутність яких не перешкоджає здійсненню касаційного перегляду.
5. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі "Інтернет" за вебадресою: http://supreme.court.gov.ua.
6. Довести до відома учасників справи, що їхня явка в судове засідання є необов`язковою. Верховний Суд також роз`яснює, що в порядку статті 197 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду враховуючи наявність у Суду технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції. З урахуванням воєнного стану сторони можуть подати до Верховного Суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
7. Витребувати з Господарського суду Одеської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 916/3187/24.
8. Надіслати копію цієї ухвали до Господарського суду Одеської області та Південно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                    Г. М. Мачульський

Суддя                                                                                                    Л. І. Рогач