УХВАЛА

09 квітня 2025 року 
м. Київ

cправа № 910/4652/24 

Верховний Суд у складі  судді Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.В., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_5 "ІНФОРМАЦІЯ_1" (далі - Агенція)
на рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2024 та  
постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025
за позовом Агенції
до   Дочірнього підприємства Державної компанії "ІНФОРМАЦІЯ_2" - Державного госпрозрахункового зовнішньоторговельного підприємства "ІНФОРМАЦІЯ_3"
про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_4,

ВСТАНОВИВ: 
Агенція 21.03.2025 (через систему "Електронний суд") звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2024 та  постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 зі справи №  910/4652/24 у відмовленій частині з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс), та ухвалити у відповідній частині нове рішення про задоволення позовних вимог. 
Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, виходячи з такого. 
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Порядок і розмір сплати судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон). 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За приписами підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Предметом позову у цій справі є стягнення пені у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_9 та процентів за користування коштами у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_8 за державним контрактом на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення.
Так, згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 у справі №910/4652/24 позов задоволено частково. Стягнуто з ДГЗП "ІНФОРМАЦІЯ_3" на користь Агенції ІНФОРМАЦІЯ_6  пені та ІНФОРМАЦІЯ_7 процентів за користування коштами, а також ІНФОРМАЦІЯ_10 судового збору. У решті позовних вимог відмовлено.
Відповідно до частини четвертої статті 6 вказаного Закону якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Як свідчить зміст касаційної скарги скаржник не погоджується з оскаржуваними судовими рішеннями у відмовленій частині щодо стягнення пені та процентів за користування коштами у  загальному розмірі ІНФОРМАЦІЯ_12
Отже, з огляду на викладене за подання цієї касаційної скарги  судовий збір мав обчислюватись та сплачуватись до спеціального фонду Державного бюджету України з урахуванням вимог вказаних норм Закону та понижуючого коефіцієнта у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_11 (ІНФОРМАЦІЯ_12*1,5%*200%*0,8).
Проте до касаційної скарги скаржником не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; не зазначено про наявність таких доказів і в  додатках до касаційної скарги. 
Водночас Агенція у касаційній скарзі просить відстрочити їй сплату судового збору за подання касаційної скарги у цій справі, посилаючись на те, що остання є державним підприємством, що забезпечує централізовану закупівлю товарів оборонного призначення, а сплата судового збору у такому значному розмірі може негативно вплинути на фінансове становище скаржника та призвести до негативні  наслідків як для підприємства, так і для держави в цілому.
За приписами статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.
Відповідно до частини першої та другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним. 
Із системного аналізу змісту зазначеної норми убачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).
Між тим, відповідно до пункту 37 вказаної постанови навіть за наявності умов для відстрочення сплати судового збору, таке відстрочення за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" є правом, а не обов`язком суду.
Тобто, з урахуванням положень статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд наділений правом відстрочення, зменшення та звільнення від сплати судового збору, однак лише щодо фізичних осіб за наявності певних умов та юридичних осіб за наявності підстав визначених пунктом 3 вказаної норми. 
Оскільки предметом спору у цій справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а положення пунктів 1, 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію, а тому і підстави для відстрочення сплати судового збору у цій справі відсутні.
Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. 
З огляду на викладене, наведені скаржником обставини, зумовлені його організаційною формою та фінансуванням за рахунок держави, з урахуванням того, що предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, не можуть бути підставою для відстрочення та/або звільнення від сплати судового збору в силу статті 8 Закону, а тому згадане клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору відхиляється. 
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: 
- надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_11 на реквізити, які зазначені на вебсайті Верховного Суду у розділі "Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях", із зазначенням обов`язкових реквізитів у призначенні платежу (зокрема, щодо інформації про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга).
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1. У задоволенні клопотання Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_5 "ІНФОРМАЦІЯ_1" про відстрочення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025  у справі №  910/4652/24 відмовити.
2.  Касаційну скаргу Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_5 "ІНФОРМАЦІЯ_1" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025  зі справи №  910/4652/24 залишити без руху.
3. Надати Державному підприємству ІНФОРМАЦІЯ_5 "ІНФОРМАЦІЯ_1" строк для усунення недоліків, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м.  Київ, вул. О.  Копиленка, 6.
4. Роз`яснити Державному підприємству ІНФОРМАЦІЯ_5 "ІНФОРМАЦІЯ_1", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                    І. В. Булгакова