УХВАЛА

21 березня 2025 року 
м. Київ

справа №560/8004/24
адміністративне провадження №К/990/11744/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В.
розглянувши заяви про самовідвід суддів у справі за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.07.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025у справі   № 520/8004/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1    звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив суд:
1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1     середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.09.2021 по день фактичного розрахунку - 02.05.2024 включно; 
2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1     середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.09.2021 по день фактичного розрахунку - 02.05.2024 включно, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні два місяці служби, які передували дню звільнення.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.07.2024, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025, адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.09.2021 по 02.05.2024 в сумі 98457,39 (дев`яносто вісім тисяч чотириста п`ятдесят сім гривень тридцять дев`ять копійок) гривень, з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
19.03.2025 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 , в якій скаржник просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.07.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025 ухваливши нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2024 визначено склад колегії суддів: Стеценка С.Г. (судді-доповідача), судді Бучик А.Ю., Коваленко Н.В.
Однак, 21.03.2024 суддями заявлено самовідводи від участі у розгляді цієї касаційної скарги, які обґрунтовані порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме - без урахування спеціалізації.
Зокрема, відповідно до частини 1 статті 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині 2 статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.
Рішенням зборів суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді від 06.12.2017 № 5 (далі - Рішення №5) утворено судові палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, визначено спеціалізації суддів і судових палат, їх кількісний склад.
Рішенням зборів суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді від 14.01.2019 №1 (далі - Рішення № 1) визначено спеціалізацію суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у відповідності до Загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 21.12.2018 №622 (далі - Класифікатор № 622).
Рішеннями зборів суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді від 21.09.2020 №12 (зі змінами) та від 28.05.2024 № 5 визначено персональний склад постійних колегій суддів, резервних суддів для постійних колегій суддів у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.
Відповідно до зазначених вище Рішень судді Стеценко С.Г., Бучик А.Ю., Коваленко Н.В. входять до складу судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.
Цій справі присвоєна категорія, визначена у пункті 112010200 Класифікатора № 622 «Справи зі спорів з приводу реалізації публічної політики у сферах праці, зайнятості населення та соціального захисту громадян та публічної житлової політики, зокрема зі спорів щодо загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, з них».
Водночас, беручи до уваги предмет цього спору, обставини справи та суб`єктний склад її учасників, а також зважаючи на вказані позивачем підстави заявленого позову й характер спірних правовідносин, ця справа відповідно до Класифікатора № 622 має бути віднесена до підпункту 106030200 «Справи, що виникають з відносин публічної служби, зокрема справи щодо звільнення з публічної служби, з них з військової служби».
Разом з тим, згідно з Рішенням №1 справи, що належать до категорій 106000000- 106030200 Класифікатора № 622 (Справи, що виникають з відносин публічної служби, зокрема справи щодо звільнення з публічної служби, з них з військової служби), віднесено до спеціалізації судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян.
Таким чином, зазначена касаційна скарга не належить до категорії адміністративних справ, розгляд яких віднесено до спеціалізації судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Отже, розподіл касаційної скарги здійснено без урахування спеціалізації, що свідчить про порушення порядку визначення колегії суддів для її розгляду, встановленого статтею 31 КАС України.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
За правилами частини 1 статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
При прийнятті рішення про самовідвід, Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який виходить з того що «суд» розглядається як такий, що завжди має бути заснований на законних підставах, оскільки у протилежному випадку він не буде володіти легітимністю, що є необхідною ознакою для розгляду справ у демократичному суспільстві («Lavents v. Latvia», № 58442/00, пункт 81); фраза «заснований на законних підставах» означає не лише законні підстави для існування суду, а також відповідність суду специфічним правилам, що регламентують його діяльність («Сокуренко і Стригун проти України», № 29458/04 та № 29465/04, пункт 24). «Закон» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) включає не лише законодавство щодо заснування і компетенцію судових органів, а також будь-яке інше положення національного законодавства, яке в разі його порушення спричинило б незаконну участь одного чи більше суддів у розгляді справи («DMD Group, a.s. v. Slovakia», № 19334/03, пункт 59).
Метою розгляду однакової категорії справ у межах судів однієї палати є, серед іншого, забезпечення єдності судової практики.
Європейська комісія за демократію через право (Венеціанська комісія) у виходить з того, що принцип правової визначеності (legal certainty) має важливе значення для довіри до судової системи і верховенства права; правова визначеність також сприяє розвитку та економічного прогресу; необхідно, щоб суди, особливо вищі суди, створювали механізми для запобігання конфліктам та забезпечення узгодженості їхньої судової практики (Доповідь Венеціанської комісії № 512/2009 "Про верховенство права" (Venice Commission: the Rule of Law), що була прийнята на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року на основі зауважень її членів П`єтера Ван Дзіка (Нідерланди), Грет Халлер (Швейцарія), Джефрі Джоуела (Сполучене Королівство), Каарло Туорі (Фінляндія); п. 44-50).
Відтак, заяви суддів Стеценка С.Г., Бучик А.Ю., Коваленко Н.В. про самовідвід слід задовольнити.
Керуючись статтями 31, 36, 39, 40, 355, 359 КАС України, Суд
у х в а л и в:
Заяви про самовідвід суддів Стеценка С.Г., Бучик А.Ю., Коваленко Н.В. задовольнити.
Відвести суддів Стеценка С.Г., Бучик А.Ю., Коваленко Н.В. від участі у розгляді справи за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.07.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025у справі   № 520/8004/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Передати матеріали касаційної скарги до Секретаріату Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не може бути оскаржена.

Судді Верховного Суду                                                                                С.Г. Стеценко
                                                                                                              А.Ю. Бучик
                                                                                                              Н.В. Коваленко