УХВАЛА

15 травня 2025 року 
м. Київ

cправа №  910/1212/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т. М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (далі - АТ «Полтаваобленерго», скаржник)
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2024
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025
за результатами розгляду заяви Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2019
за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» 
до Антимонопольного комітету України
про визнання рішення недійсним у частині,
ВСТАНОВИВ:
АТ «Полтаваобленерго» 14.04.2025 через Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, просить, зокрема, відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою AT «Полтаваобленерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 (повний текст постанови складено 03.04.2025) у справі № 910/1212/19, задовольнити касаційну скаргу та скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2019, постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 у справі №910/1212/19 й ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог, яким визнати недійсним та скасувати пункт 3 рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 21.11.2018 року № 29-р/тк щодо накладення на ПАТ «Полтаваобленерго» штрафу в розмірі 30 100 000,00 грн.
Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 14.04.2025 для розгляду справи №910/1212/19 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючої, Бенедисюка І.М., Колос І.Б.
Ухвалою Верховного Суду від 02.05.2025 касаційну скаргу АТ «Полтаваобленерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 у справі №910/1212/19 залишено без руху у зв`язку із наданням скаржникові строку для усунення недоліків, шляхом надання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої у відповідному абзаці частини другої статті 287 ГПК України, з огляду на предмет касаційного оскарження, з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. При цьому скаржнику надано строк тривалістю 10 днів з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.
Крім того, в ухвалі зазначено, що з огляду на повноту та межі неусунення недоліку касаційної скарги протягом установленого строку може мати наслідки повернення скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, а також роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України у залежності від повноти усунення недоліків.
Ухвалу Верховного Суду від 02.05.2025 у справі №910/1212/19 доставлено, як АТ «Полтаваобленерго» так і його представниці - Юхно Світлані Петрівні в Електронні кабінети: 02.05.2025 о 15:54, що підтверджується довідками про доставку документа в кабінет Електронного суду від 13.05.2025.
За приписами частини шостої статті 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
АТ «Полтаваобленерго» так і його представниця отримали копію ухвали 02.05.2025 о 15:54, то за приписами статті 116 ГПК України та частини шостої статті 242 ГПК України, останній день для усунення недоліку касаційної скарги, припадає на 12.02.2025.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 02.05.2025 у справі №910/1212/19 АТ «Полтаваобленерго» 12.05.2025 через Електронний суд подало до Верховного Суду заяву про усунення недоліків разом з касаційною скаргою від 12.05.2025 №10.71/11272.
З огляду на викладене скаржник подав касаційну скаргу від 12.05.2025 №10.71/11272 у межах строку, наданого Судом ухвалою від 02.05.2025 у справі №910/1212/19.
Верховний Суд, розглянувши касаційну скаргу від 12.05.2025 №10.71/11272, дійшов висновку про її повернення разом з доданими до неї документами з огляду на таке.
Суд перевіривши касаційну скаргу від 12.05.2025 №10.71/11272 АТ «Полтаваобленерго» на відповідність виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України виходить з такого.
Процесуальний закон (стаття 290 ГПК України) покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та / або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену частиною другою статті 287 ГПК України.
Системний аналіз статті 287 ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025, яка прийнята за наслідками перегляду ухвали Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі №910/1212/19 про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, якою у задоволенні заяви АТ «Полтаваобленерго» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 у справі №910/1212/19 відмовлено повністю. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 у справі №910/1212/19 залишено в силі.
Отже, постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 переглянута ухвала Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі №910/1212/19 про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. 
З огляду на викладене оскаржується постанова зі справи якою переглянута    ухвала про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (пункт 21 частини першої статті 255 ГПК України), а відтак відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України, зокрема, учасники справи мають право подати касаційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, зазначену в пункті 21 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Верховний Суд звертає увагу, що частина друга статті 287 ГПК України визначає і розмежовує підстави оскарження судових рішень передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України та підстави оскарження судових рішень визначених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України.
Для оскарження судових рішень зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України визначено підстави для їх оскарження за пунктами 1- 4 частини другої статті 287 ГПК України, тоді як абзац 2 частини другої статті 287 ГПК України є підставою для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, тобто саме для ухвал суду переглянутих апеляційним судом, та ухвал апеляційної інстанції, передбачених у пункті 3 частини першої статті 287 ГПК України. 
Суд касаційної інстанції в силу приписів статті 300 ГПК України переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, відповідно до абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Таким чином, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень), з посиланням/вказівкою, як на підставу касаційного оскарження абзац 2 частини другої статті 287 ГПК України.
АТ «Полтаваобленерго» у поданій касаційній скарзі від 12.05.2025 №10.71/11272 з посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій:
не врахували висновки Верховного Суду у справах №190/12395/22, № 127/10129/17, №161/10560/14-ц, №191/3030/17, №143/1756-ц, №336/211/22, №552/1770/14-ц, №752/4995/17, №9901/230/20 №802/2196/17-а, №154/3029/14-ц, №404/4385/21 в частині визначення які обставини є нововиявленими, чи повинні вони підтверджуватися фактичними даними (доказами), що спростовують факти, покладені в основу рішення) та чи можуть ці обставини вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснено судом у судовому рішенні, що переглядається, що свідчить, на думку скаржника, про допущення судами першої та апеляційної інстанції порушення норм процесуального права, а саме статті 320 ГПК України;
не врахували висновки Верховного Суду у справах №910/1490/21, №910/186/21, №910/4192/21 в частині застосування положень статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» щодо визначення бази для нарахування штрафу, що на думку скаржника, свідчить про неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, як зазначає скаржник у касаційній скарзі від12.05.2025 №10.71/11272,  підставою для касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій є пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій застосували норми права без урахуванням висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, допустили порушення норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, тобто касаційна скарга стосується права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Проте, як зазначено в ухвалі Верховного Суду від 02.05.2025 у цій справі:
частина друга статті 287 ГПК України визначає і розмежовує підстави оскарження судових рішень передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України та підстави оскарження судових рішень визначених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України;
при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
скаржник не посилається на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України (оскільки оскаржується судове рішення, передбачене пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України).
АТ «Полтаваобленерго» від 12.05.2025 №10.71/11272 вимог ухвали Верховного Суду від 02.05.2025 у справі №910/1212/19 щодо виконання положень пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України не виконало та не зазначило підстави касаційного оскарження постанови апеляційного суду, якою переглянута ухвала місцевого суду, визначеної у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), конкретних норм права, що порушені та належного обґрунтування того, у чому полягає неправильне застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження, оскільки, зазначивши у поданій касаційній скарзі від 12.05.2025 №10.71/11272, що «Отже, підставою для касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій є п. 1 ч. 2 статті 287 ГПК України» не є тією підставою оскарження судового рішення у цій справі за предметом його оскарження (пункт 2 частина перша статті 287 ГПК України), що визначені абзацом 2 частини другої статті 287 ГПК України (підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права) для їх оскарження. 
Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми, змісту касаційної скарги та строку її подання.
За таких обставин скаржником вимог ухвали Суду від 02.05.2025 щодо виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України не виконано.
Верховний Суд виходить з того, що Судом ухвалою від 02.05.2025, зокрема, чітко вказані недоліки касаційної скарги про те, що вона не містить підстав, на яких подається з належним обґрунтуванням та визначенням конкретних норм права, що порушені та у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та / або порушення норм процесуального права попередніми судовими інстанціями під час прийняття оскаржуваних судових актів, ураховуючи предмет касаційного оскарження - ухвали Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі №910/1212/19 про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка переглянута постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 (в цьому випадку вона полягала в не виконанні положень пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України). 
Отже, перевіркою касаційної скарги від 12.05.2025 №10.71/11272 щодо усунення недоліку касаційної скарги на відповідність вимог ГПК України, Верховним Судом встановлено, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги, оскільки не зазначено підстави касаційного оскарження постанови апеляційної інстанції, якою переглянута ухвала місцевого суду, визначеної у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), конкретних норм права, що порушені та належного обґрунтування того, у чому полягає неправильне застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження, на виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.
Відповідно до частини п`ятої статті 292 ГПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про повернення касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Отже, враховуючи, що АТ «Полтаваобленерго» не усунуто недолік касаційної скарги щодо надання касаційної скарги в новій редакції з визначенням підстави касаційного оскарження постанови апеляційної інстанції, якою переглянута ухвала місцевого суду, визначеної у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), конкретних норм права, що порушені та належного обґрунтування того, у чому полягає неправильне застосування судом попередньої інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження, згідно з вимогами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги зазначені в ухвалі Суду від 02.05.2025 не усунуто, а саме не дотримано вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, з огляду на частину другу статті 2 ГПК України, з метою забезпечення належного балансу у реалізації конституційного принципу щодо гарантованого судового захисту та права на касаційне оскарження судового рішення, а також права на доступ до правосуддя та рівності усіх сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що наявні підстави для повернення касаційної скарги з доданими до неї матеріалами скаржнику, у відповідності до частини п`ятої статті 292 ГПК України.
При цьому Верховним Судом ураховано принцип рівності сторін перед законом і судом, принцип змагальності судового процесу, з огляду на що належний баланс між забезпеченням реалізації звернення заявника до суду касаційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо форми та змісту касаційної скарги) та принципу res judicata, у даній справі судом касаційної інстанції дотримано.
Вказане не є перешкодою у доступі до правосуддя, адже скаржник має право повторно на загальних підставах звернутися з касаційною скаргою до Суду у відповідності до вимог статей 288, 290, 291 ГПК України.
Керуючись статтями 170, 234, 235, 287, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 у справі №910/1212/19 з усіма доданими до неї матеріалами та заяву про усунення недоліків повернути скаржнику без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова
Суддя                                                                                          І. Бенедисюк
Суддя                                                                                          І. Колос