УХВАЛА

20 травня 2025 року 
м. Київ

cправа №  922/4206/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуюча), Бенедисюка І.М., Ємця А.А.,
за участю секретаря судового засідання Барвіцької М.Т.,

представників учасників справи:
позивача -  «Axis Industries», який діє в Україні через представництво АБ «Ексіс Індастріз» (далі - АБ «Ексіс Індастріз», позивач) - Круговий Д.С. (адвокат),
відповідача - Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (далі - КП «Харківські теплові мережі», відповідач, скаржник) - Панасейко О.Ю. (самопредставництво),
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Міністерства розвитку громад та територій України (далі - Міністерство) - не з`явився,

у відкритому судовому засіданні за касаційною скаргою КП «Харківські теплові мережі»
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 (головуюча - суддя Терещенко О.І., судді: Тихий П.В., Плахов О.В.) 

у справі за позовом АБ «Ексіс Індастріз»
до КП «Харківські теплові мережі»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Міністерство,
про стягнення заборгованості, відсотків, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та збитків,

ВСТАНОВИВ:

1. Позивач, UAB «Axis Industries», Вільнус, Литовська Республіка, який діє в Україні через представництво «АБ «Ексіс Індастріз», звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до КП «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за остаточною угодою про розірвання договору, відсотків, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та збитків.

2. Господарський суд Харківської області ухвалою від 16.01.2025 залишив без розгляду позов АБ «Ексіс Індастріз». 

2.1. Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, виходив з того, що підписавши Контракт №UDHEEP-KHTM-ІCB-17 «Встановлення теплових лічильників та іншого механічного та електричного обладнання в теплових пунктах житлових будинків» від 28.09.2016, у якому міститься арбітражне застереження, позивач фактично погодився з передбаченим у ньому порядком вирішення спорів, що виникають із вказаного контракту; в цьому випадку, оскільки сторони у Контракті №UDHEEP-KHTM-ІCB-17 «Встановлення теплових лічильників та іншого механічного та електричного обладнання в теплових пунктах житлових будинків» від 28.09.2016 не домовились про місце арбітражу та компетентний орган, то відповідно до пункту 20 Регламенту ЮНСІТРАЛ, вони можуть звернутися до Постійної палати третейського суду в Гаазі з проханням обрати відповідний орган та країну для розгляду спору.

3. Східний апеляційний господарський суд постановою від 20.02.2025 скасував ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.01.2025, справу №922/4206/24 передав на розгляд Господарського суду Харківської області. 

3.1. Скасовуючи вказану ухвалу та направляючи справу на розгляд суду першої інстанції, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що  залишення позову без розгляду суперечить висновкам щодо застосування норм частини третьої статті 22 і пункту 7 частини першої статті 226 ГПК України, статей 5, 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2018 у справі №906/493/16 та у постанові Верховного Суду від 12.05.2021 у справі №911/1110/20, з огляду на те, що у Особливих Умовах Контракту №UDHEEP-KHTM-ІCB-17 не визначено місцезнаходження арбітражної установи, за яким має здійснюватися розгляд справи.

3.1.2. Суд апеляційної інстанції зазначив, що самого по собі посилання в Особливих Умовах Контракту №UDHEEP-KHTM-ІCB-17 на те, що будь-який спір, розбіжність або вимога, що випливають із цього договору або стосуються його порушення, розірвання чи недійсності, підлягають вирішенню в арбітражі відповідно чинного на той момент Арбітражного Регламенту ЮНСІТРАЛ, недостатньо для висновку про те, що цей спір не підлягає розгляду Господарським судом Харківської області.

4. У касаційній скарзі КП «Харківські теплові мережі» просить Суд скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 у справі №922/4206/24 і залишити в силі ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.01.2025.  

5. КП «Харківські теплові мережі» з посиланням на абзац 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме: статті 6- 8 Закону України «Про міжнародне приватне право», статтю 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та порушив норму процесуального права, а саме положення пункту 7 частини першої статті 226 ГПК України.

6. У відзиві на касаційну скаргу АБ «Ексіс Індастріз» заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх незаконність та необґрунтованість, і просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін як таку, що прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
  
7. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2025 для розгляду справи №922/4206/24 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючої, Бенедисюка І.М., Ємця А.А.

8. Ухвалою Верховного Суду від 07.04.2025 відкрито касаційне провадження у справі №922/4206/24 за касаційною скаргою КП «Харківські теплові мережі».

9. Від АБ «Ексіс Індастріз» до Суду 15.05.2025 надійшло клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Також позивач зазначив про подібність справ №280/5691/24, №350/413/24, які передані на розгляд Великій Палаті Верховного Суду, зі справою, що переглядається у контексті застосування норм процесуального права.

10. Від КП «Харківські теплові мережі» 16.05.2025 до Суду надійшли пояснення, у яких відповідач зазначив, що справи №280/5691/24, №350/413/24 і ця справа є подібними у контексті застосування норм процесуального права.

11. Під час дослідження та аналізу матеріалів цієї справи, Судом встановлено, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа №367/252/24 (провадження № 14-21цс25) [ухвала про прийняття на розгляд Великої Палати Верховного Суду від 05.03.2025].

12. Предметом касаційного оскарження у справі №367/252/24 є: ухвала апеляційного суду від 06.02.2024, якою апеляційну скаргу приватного виконавця на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11.01.2024 повернуто особі, яка її подала; постанова від 19.04.2024, якою апеляційний суд скасував ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 16.02.2024 (про повернення позовної заяви приватного виконавця) і направив справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

13. Тобто у цій справі оскаржуються ухвала про повернення позовної заяви, яка скасована апеляційним судом, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

14. Відповідно до статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

15. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

16. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

17. У рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 у справі «ТОВ "Фірма Верітас" проти України», суд вказав, що, враховуючи положення норми ГПК України та компетенційну складову у понятті «суд, встановлений законом», колегія суддів дійшла висновку, що повноваження розглядати питання, які виходять за межі компетенції суду касаційної інстанції, є помилковим ).

18. Колегія суддів бере до уваги, що ЄСПЛ у справі «DIYA 97 v. UKRAINE» (№19164/04, §47, від 21.10.2010) зазначив, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів.

19. Таким чином, колегія суддів вважає, що реалізація конституційного права, зокрема, на касаційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, у цьому випадку - норм ГПК України та компетенційної складової у понятті «суд, встановлений законом».

20. Отже, у цій справі (№922/4206/24) та у справі №367/252/24 предметом оскарження є постанова апеляційної інстанції, якою ухвала суду першої інстанції [у справі №922/4206/24 ухвала про залишення позову без розгляду; у справі №367/252/24 про повернення позовної заяви] скасована апеляційним судом, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

21. Колегія суддів зазначає, що у справах №280/5691/24, №350/413/24 схожі предмет оскарження та питання застосування норм процесуального права. Втім, інформація щодо прийняття вказаних справ до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, відсутня. 

22. З огляду на предмет касаційного оскарження, застосовні до нього повноваження судом касаційної інстанції, можливості реалізації конституційного права, зокрема, на касаційне оскарження судового рішення (постанови апеляційної інстанції, якими ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду/про повернення позовної заяви [що за своєю природою є ухвалами, які перешкоджають провадженню у справі] скасовані апеляційним судом, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції) виникає необхідність у формуванні єдиного підходу до правозастосування положень ГПК України, зокрема, в частині визначення можливості касаційного оскарження постанов апеляційного суду, якими скасовані ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви/про закриття провадження/про залишення позову без розгляду, а справу передано для продовження розгляду та компетенції Верховного Суду розглядати такі касаційні скарги.

23. Вказане питання є першочерговим і ключовим, а відтак правовідносини щодо застосування цих норм права є подібними. Адже скаржник у касаційній скарзі просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу суду першої інстанцій про залишення позову без розгляду та направлено справу для розгляду до суду першої інстанції. 

24. Верховний Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

25. Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

26. У відповідності до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та частини четвертої статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. 

27. Відповідно до пункту 7 частини першої та частини третьої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному поряду палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

28. Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

29. З огляду на викладене, беручи до уваги предмет касаційного оскарження, доводи касаційної скарги та доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу, думку сторін, викладену у письмових поясненнях, а також пояснення сторін у судовому засіданні у сукупності, Суд дійшов висновку про те, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №367/252/24 може мати суттєве значення для правильного вирішення спірного питання у цій справі, з точки зору компетенційної складової у понятті «суд, встановлений законом» та реалізації конституційного права на касаційне оскарження постанов апеляційного суду, якими скасовано ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви/закриття провадження/залишення позову без розгляду, які за свою природою є ухвалами, що перешкоджають провадженню у справі, а справи передано для продовження розгляду, з метою єдності судової практики, а також те, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, та зважаючи на висновки Великої Палати, які викладені у постанові від 05.03.2025 у справі №910/13175/23 щодо зупинення провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, та завдання Верховного Суду щодо забезпечення єдності судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі №922/4206/24 відповідно до пункту 7 частини першої статті 228, пункту 11 частини першої статті 229 ГПК України, до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №367/252/24.

Керуючись статтями 228, 234, 235, 314 ГПК України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 у справі №922/4206/24 зупинити до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №367/252/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова 

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                    А. Ємець