УХВАЛА

02 квітня 2025 року 
м. Київ

справа №420/22683/23
адміністративне провадження № К/990/10914/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі №420/22683/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у якій просив:
- винести окрему ухвалу, якою визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року по справі №420/22683/23 в частині зобов`язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30 січня 2020 року по 30 серпня 2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020, 2021, 2022, 2023 роки» станом на 01 січня 2020 року, 2021 року, 2022 року, 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року по справі №420/22683/23 шляхом перерахунку та виплати ОСОБА_1 в повному обсязі грошового забезпечення з 30 січня 2020 року по 30 серпня 2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законами України про Державний бюджет України на відповідні 2020, 2021, 2022, 2023 роки станом на 01 січня 2020 року, 2021 року, 2022 року, 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.
Окремою ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року задоволено заяву ОСОБА_1 . 
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року по справі №420/22683/23 в частині зобов`язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30 січня 2020 року по 30 серпня 2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020, 2021, 2022, 2023 роки» станом на 01 січня 2020 року, 2021 року, 2022 року, 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року по справі №420/22683/23 шляхом перерахунку та виплати ОСОБА_1 в повному обсязі грошового забезпечення з 30 січня 2020 року по 30 серпня 2023 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законами України про Державний бюджет України на відповідні 2020, 2021, 2022, 2023 роки станом на 01 січня 2020 року, 2021 року, 2022 року, 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.
Зобов`язано повідомити суд протягом одного місяця з дня отримання цієї окремої ухвали про вжиті заходи реагування.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2025 року задоволено повністю апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 . Скасовано окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року у справі №420/22683/23. Прийнято у справі №420/22683/23 нове судове рішення. У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку приписів статті 383 КАС України, про винесення окремої ухвали відмовлено.
14 березня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі №420/22683/23. Заявник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Такими ухвалами в силу пунктів 3, 4, 5, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України є ухвали щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Водночас окрема ухвала суду першої інстанції, а також оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатами перегляду такої ухвали, не входить до переліку тих судових рішень, які відповідно до процесуального закону можуть оскаржуватися у касаційному порядку.
Отже, Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає можливості касаційного оскарження окремої ухвали суду першої інстанції, а також постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за наслідками перегляду вказаної ухвали.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 355, 359 КАС України, 
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі №420/22683/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не оскаржується.

Судді                                                                                          М.В. Білак

                                                                                          І.В. Желєзний

                                                                                          В.Е. Мацедонська