УХВАЛА

08 квітня 2025 року 
м. Київ

справа №280/6935/24
адміністративне провадження № К/990/12467/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів:  Желєзного І.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у справі №280/6935/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , у якому просив:
- визнати бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди позивачу з розрахунку 100000,00 гривень на місяць за кожен день участі позивача у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, у період з 18 квітня 2024 року по 24 травня 2024 року (включно), з 01 червня 2024 року по 30 червня 2024 року (включно) - протиправною;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та Військову частину НОМЕР_1 виплатити позивачу додаткову винагороду з розрахунку 100000,00 гривень на місяць за кожен день участі позивача у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, у період з 18 квітня 2024 року по 24 травня 2024 року (включно), з 01 червня 2024 року по 30 червня 2024 (включно) із врахуванням виплачених позивачу сум додаткової винагороди за вказаний період.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку до 100000,00 гривень на місяць за участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно) пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 18 квітня 2024 року по 24 травня 2024 року (включно) та з 01 червня 2024 року по 30 червня 2024 року (включно).
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду з розрахунку до 100000,00 гривень на місяць за участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно) пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 18 квітня 2024 року по 24 травня 2024 року (включно) та з 01 червня 2024 року по 30 червня 2024 року (включно), з урахуванням виплачених сум. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скарга залишено без руху та запропоновано протягом 10 днів сплатити судовий збір в сумі 1453, 44 грн. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року апеляційна скарга повернута Військовій частині НОМЕР_1 у зв`язку з несплатою судового збору.   
Військовою частиною НОМЕР_1 29 січня 2024 року повторно подано апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначено про сплату судового збору 23 грудня 2024 року.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року апеляційну скаргу  Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху. Надано строк 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків. Відповідачу запропонувано вказати іншу причину щодо подання апеляційної скарги майже через чотири місяці після прийняття оскаржуваного рішення.
Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху доставлена Військовій частині НОМЕР_1 до електронного кабінету 05 лютого 2025 року. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
24 березня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у справі №280/6935/24. Заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, направити справу до Третього апеляційного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Частиною першою статті 328 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
З матеріалів касаційної скарги та відомостей з Єдиного Державного реєстру судових рішень вбачається, що підставою для залишення апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 без руху суд апеляційної інстанції зазначив про пропуск строку звернення до суду з апеляційною скаргою. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що в пунктах 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини від 29 січня 2016 року у справі Устименко проти України підкреслено, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий тільки коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №484 від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», Кабінет Міністрів України зобов`язаний забезпечити фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору. Тобто відповідальність за сплату судового збору державними органами держава взяла на себе. Відтак сплата судового збору через два з половиною місяці та подання апеляційної скарги майже через чотири місяці після прийняття оскаржуваного рішення не є поважною причиною пропущення строку на апеляційне оскарження. Відповідачу пропонувалось вказати іншу причину подачі апеляційної скарги майже через чотири місяці після прийняття оскаржуваного рішення.
Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху доставлена Військовій частині НОМЕР_1 до електронного кабінету 05 лютого 2025 року.
Проте, відповідачем у встановлений судом строк, вимоги ухвали не виконано, будь-яких заяв (клопотань) на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом до суду не надано.  
Апеляційним судом також зауважено, що Військовій частині НОМЕР_1 вже поновлювався строк на апеляційне оскарження та тривале недотримання процедури подачі апеляційної скарги порушує права позивача адже він має законні очікування виконання судового рішення, яке вже тривалий час набрало законної сили.
Отже, колегія суддів вважає, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційним судом вірно застосовано положення пункту 1 частини першої статті 299 КАС України.
Доводи відповідача, наведені в касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків апеляційного суду щодо наявності підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Частиною другою статті 333 КАС України встановлено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 248, 333 КАС України, 
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у справі №280/6935/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає. 

Судді                                                                                          М.В. Білак
                                                                                          
                                                                                          І.В. Желєзний

                                                                                          Ж.М. Мельник-Томенко