ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року 
м. Київ
справа № 440/8483/21
адміністративне провадження № К/990/20688/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Єзерова А.А., Шарапи В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Заступника керівника Полтавської  обласної прокуратури на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2023 (головуючий суддя: Жигилій С.П., судді: Русанова В.Б., Перцова Т.С.) у справі № 440/8483/21 за позовом Керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області до Полтавської міської ради, Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання протиправними і скасування пунктів рішення, визнання протиправними і скасування паспортів прив`язки,
У С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
У липні 2021 року керівник Полтавської окружної прокуратури Полтавської області (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Полтавської міської ради (далі - відповідач-1), Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради (далі - відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ), в якому просив:
визнати протиправними і скасувати пункти 1, 2, 4 рішення Полтавської міської ради від 19.03.2021 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» в частині продовження розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава, продовження дії особистих строкових земельних сервітутів та паспортів прив`язки на тимчасові споруди згідно з додатком 1 до рішення ФОП ОСОБА_1 надано дозвіл на розміщення стаціонарної тимчасової споруди: під номером 24 - торговельного павільйону № НОМЕР_1 на земельній ділянці площею 42 кв.м. з кадастровим номером 5310137000:18:007:0357 по АДРЕСА_1 ; під номером 25 - торговельного павільйону № НОМЕР_2 на земельній ділянці площею 38 кв.м. з кадастровим номером 5310137000:18:007:0358 по АДРЕСА_1 ; під номером 26 - торговельного павільйону № НОМЕР_3 на земельній ділянці площею 42 кв.м. з кадастровим номером 5310137000:18:007:0359 по АДРЕСА_1 ;
визнати протиправними та скасувати паспорти прив`язки від 20.11.2014 № 01-02-17/2888-1202, № 01-02-17/2887-1203 та № 01-02-17/2890-1204.
Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 24.05.2022 позов задовольнив частково:
визнав протиправними і скасував пункти 1, 2, 4 рішення Полтавської міської ради від 19.03.2021 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» в частині продовження ФОП ОСОБА_1 розміщення стаціонарної тимчасової споруди - торговельного павільйону № НОМЕР_1 на земельній ділянці площею 42,0 кв. м. з кадастровим номером 5310137000:18:007:0357 по АДРЕСА_1 ; - торговельного павільйону № НОМЕР_2 на земельній ділянці площею 38,0 кв. м. з кадастровим номером 5310137000:18:007:0358 по АДРЕСА_1 ; - торговельного павільйону № НОМЕР_3 на земельній ділянці площею 42,0 кв. м. з кадастровим номером 5310137000:18:007:0359 по АДРЕСА_1 , в частині продовження дії особистого строкового земельного сервітуту ФОП ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами 5310137000:18:007:0357, 5310137000:18:007:0358, 5310137000:18:007:0359 та в частині продовження терміну дії паспортів прив`язки на вказані стаціонарні тимчасові споруди;
скасував паспорти прив`язки від 20.11.2014 № 01-02-17/2888-1202, № 01-02-17/2887-1203 та №01-02-17/2890-1204.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 11.05.2023 скасував рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог і в цій частині ухвалив нову постанову про відмову у задоволенні позову.
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, заступник керівника Полтавської  обласної прокуратури подав касаційну скаргу, у якій просить Суд скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Верховного Суду від 17.07.2023 відкрито касаційне провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 28.03.2025 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН
Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Полтавської міської ради від 19.03.2021 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» надано дозвіл ФОП ОСОБА_1 на продовження розміщення тимчасових споруд та продовжено дію особистих строкових сервітутів, хоча на час прийняття оспорюваного рішення документів, що посвідчують продовження права користування відповідними земельними ділянками площею 42 кв. м., 38 кв. м. та 42 кв. м. були відсутні, що унеможливлювало продовження Управлінням з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради термінів дії оформлених паспортів прив`язки ФОП ОСОБА_1 від 20.11.2014 №01-02-17/2888-1202, № 01-02-17/2887-1203 та № 01-02-17/2890-1204.
Прокурор стверджує, що за вимогами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда може бути площею не більше 30 квадратних метрів, тоді як стаціонарні тимчасові споруди - 3 торговельні павільйони, розміщення яких продовжено оспорюваним рішенням, перевищують визначену законом площу.
Також відповідно до листа Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області № 4844/41/26/0-2021 від 25.03.2021 погодження Національної поліції на розміщення спірних споруд не надавалося, у зв`язку з чим таке розміщення ТС є порушенням ДСТУ № 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди».
Отже, оскільки оскаржуване рішення прийнято Полтавською міською радою з порушенням закону та порушує інтереси держави в особі територіальної громади міста, то наявні підстави для звернення до суду прокурора та визначення міської ради відповідачем через відсутність іншого органу місцевого самоврядування, який би міг здійснити захист інтересів держави в особі територіальної громади міста.
Полтавська міська рада позов не визнала. Вважає помилковими твердження керівника прокуратури щодо можливості продовження строку дії паспорта прив`язки виключно за умови наявності документа, що посвідчує продовження права користування земельною ділянкою, та наявності факту державної реєстрації права користування земельною ділянкою. 
Відповідач-1 зазначає, що торговельний павільйон № НОМЕР_1 на земельній ділянці площею 42 кв.м. з кадастровим номером 5310137000:18:007:0357 по АДРЕСА_1 , торговельний павільйон № НОМЕР_2 на земельній ділянці площею 38 кв.м. з кадастровим номером 5310137000:18:007:0358 по АДРЕСА_1 та торговельний павільйон № НОМЕР_3 на земельній ділянці площею 42 кв.м. з кадастровим номером 5310137000:18:007:0359 по АДРЕСА_1 були розміщені на підставі паспортів прив`язки № 01-02-17/2888-1202, № 01-02-17/2887-1203 та №01-02-17/2890-1204, виданих Управлінням з питань містобудування та архітектури 20.11.2014. 
Своєю чергою, приписи Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 (далі - Порядок № 244), з урахуванням змін, внесених наказом Міністерства розвитку громад та територій від 23.11.2020 № 284, не визначають умову вирішення питання продовження розміщення тимчасових споруд від наявності існування відповідного оформленого права користування землею.
Розміщення вказаних торговельних павільйонів здійснюється упродовж значного проміжку часу з належним погодженням з відповідними компетентними органами влади.
За таких обставин, твердження позивача про те, що спірні тимчасові споруди є одним приміщенням та відповідно їх площа по зовнішньому контуру складає 90 кв.м., що перевищує визначену законом площу, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються доданими доказами.
Від Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради також надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач-2 проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що продовження строку дії паспорта прив`язки ТС здійснюється за заявою замовника шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки ТС органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради. Пунктом 4 оскаржуваного рішення передбачено замовникам, зазначеним в додатку 1 до цього рішення, в Управлінні з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради продовжити термін дії оформлених паспортів прив`язки. 
Водночас, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності не містять юридичних приписів щодо обов`язкового попереднього або наступного набуття суб`єктами господарювання будь-яких прав на земельні ділянки, на які вони мають бажання встановити ТС для здійснення підприємницької діяльності.
У відповідь на відзиви відповідачів прокурор додатково зазначив, що на даний час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №42021172060000012 від 30.03.2021 за частиною другою статті 364 КК України за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Полтавської міської ради.
В ході здійснення досудового розслідування проведено огляд торгівельних павільйонів ФОП ОСОБА_1 на земельних ділянках з кадастровими номерами 5310137000:18:007:0357, 5310137000:18:007:0358 та 5310137000:18:007:0359. За результатами огляду складено протоколи, в яких зафіксовано, що торговельні павільйони перевищують допустимі 30 кв. м.
До суду першої інстанції також надійшли письмові пояснення третьої особи, в яких ФОП ОСОБА_1 стверджує, що вся процедура отримання відповідних дозволів щодо землевідводу, встановлення 3-х торговельних павільйонів, їх експлуатація та сума і порядок оплати за сервітутне землекористування здійснювалися у суворій відповідності до вимог діючого законодавства України, оскільки всі ці процедури перебували під постійним контролем відповідних органів місцевого самоврядування і жодних порушень діючих вимог суб`єктом господарювання не допускалося, про що свідчать відсутність будь-якого реагування на протиправні чи самовільні дії ФОП з боку суб`єктів владних повноважень.
Від Полтавської окружної прокуратури на адресу суду також надійшли заперечення, в яких, серед іншого, зазначено, що оскільки право користування (сервітуту) земельними ділянками з кадастровими номерами 5310137000:18:007:0357, 5310137000:18:007:0358 та 5310137000:18:007:0359 по АДРЕСА_1 не було зареєстровано у встановленому Законом порядку, то відповідно права користування (сервітуту) у ФОП ОСОБА_1 не виникло.
IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Щодо паспорта прив`язки № 01-02-17/2888-1202 судами попередніх інстанцій установлено таке.
10.10.2014 між Полтавською міською радою та ФОП ОСОБА_1 на підставі рішення сорок третьої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 22.07.2014 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» та рішення сорок четвертої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 25.09.2014 «Про затвердження документації із землеустрою на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» укладено договір особистого строкового земельного сервітуту на земельну ділянку для розміщення торговельного павільйону № НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (землі житлової та громадської забудови) загальною площею 42 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки: 5310137000:18:007:0357. Термін дії договору визначено з 22.07.2014 по 22.07.2019.
Договір зареєстрований у виконавчому комітеті Полтавської міської ради, про що 20.10.2014 у книзі реєстрації записів договорів на встановлення особистого строкового земельного сервітуту вчинено запис № 405-3с.
20.11.2014 Управлінням з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради видано ФОП ОСОБА_1 паспорт прив`язки №01-02-17/2888-1202 «Стаціонарна тимчасова споруда - торговельний павільйон №1 по АДРЕСА_1 », згідно з яким паспорт прив`язки дійсний до 22.07.2019, включає: - титульний аркуш із зазначенням реквізитів замовника (найменування, П.І.Б., місцезнаходження ТС, контактна інформація); - схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500; - ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС). Встановлення ТС здійснюється відповідно до паспорту прив`язки та відхилення від паспорту прив`язки ТС не допускається.
Згідно із схемою розміщення ТС площа стаціонарної тимчасової споруди - 30,0 м2, площа земельної ділянки - 41,25 м2.
ФОП ОСОБА_1 звернувся до виконкому Полтавської міської ради із заявою від 20.10.2020 (вх № 04.2.2-31/1/11980 від 22.10.2020) щодо подальшого розміщення стаціонарної тимчасової споруди (павільйону № НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 30,00 кв.м. на земельній ділянці площею 41,25 кв.м. 
У подальшому, ФОП ОСОБА_1 звернувся до Полтавської міської ради із заявою від 16.12.2020 (вх № 04.2.2-31/1/13913 від 16.12.2020), в якій просив на підставі позитивного висновку комісії з розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава (протокол №ПР/01.5/11 від 20.11.2020) оформити договір особистого строкового земельного сервітуту на земельну ділянку площею 41,25 кв.м. для розміщення торгівельного павільйону АДРЕСА_1 .
Щодо паспорта прив`язки № 01-02-17/2887-1203 суди попередніх інстанцій встановили таке.
10.10.2014 між Полтавською міською радою та ФОП ОСОБА_1 на підставі рішення сорок третьої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 22.07.2014 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» та рішення сорок четвертої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 25.09.2014 «Про затвердження документації із землеустрою на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» укладено договір особистого строкового земельного сервітуту на земельну ділянку для розміщення торговельного павільйону № НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (землі житлової та громадської забудови) загальною площею 38 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки: 5310137000:18:007:0358. Термін дії договору визначено з 22.07.2014 по 22.07.2019. Договір зареєстрований у виконавчому комітеті Полтавської міської ради, про що 20.10.2014 у книзі реєстрації записів договорів на встановлення особистого строкового земельного сервітуту вчинено запис № 406-3с.
20.11.2014 Управлінням з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради видано ФОП ОСОБА_1 паспорт прив`язки №01-02-17/2887-1203 «Стаціонарна тимчасова споруда - торговельний павільйон НОМЕР_4 по АДРЕСА_1 », згідно з яким паспорт прив`язки дійсний до 22.07.2019, включає: - титульний аркуш із зазначенням реквізитів замовника (найменування, П.І.Б., місцезнаходження ТС, контактна інформація); - схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500; - ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС). Встановлення ТС здійснюється відповідно до паспорту прив`язки та відхилення від паспорту прив`язки ТС не допускається.
Згідно із схемою розміщення ТС площа стаціонарної тимчасової споруди - 30,0 м2, площа земельної ділянки - 37,50 м2.
ФОП ОСОБА_1 звернувся до виконкому Полтавської міської ради із заявою від 20.10.2020 (вх № 04.2.2-31/1/11978 від 22.10.2020) щодо подальшого розміщення стаціонарної тимчасової споруди (павільйону № НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 30,00 кв.м. на земельній ділянці площею 37,50 кв.м. 
У подальшому, ФОП ОСОБА_1 звернувся до Полтавської міської ради із заявою від 16.12.2020 (вх № 04.2.2-31/1/13912 від 16.12.2020), в якій просив на підставі позитивного висновку комісії з розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава (протокол №ПР/01.5/11 від 20.11.2020) оформити договір особистого строкового земельного сервітуту на земельну ділянку площею 37,50 кв.м. для розміщення торгівельного павільйону АДРЕСА_1 .
Щодо паспорта прив`язки №01-02-17/2890-1204 суди попередніх інстанцій встановили таке.
10.10.2014 між Полтавською міською радою та ФОП ОСОБА_1 на підставі рішення сорок третьої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 22.07.2014 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» та рішення сорок четвертої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 25.09.2014 «Про затвердження документації із землеустрою на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» укладено договір особистого строкового земельного сервітуту на земельну ділянку для розміщення торговельного павільйону № НОМЕР_3 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (землі житлової та громадської забудови) загальною площею 42 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки: 5310137000:18:007:0359. Термін дії договору визначено з 22.07.2014 по 22.07.2019. Договір зареєстрований у виконавчому комітеті Полтавської міської ради, про що 20.10.2014 у книзі реєстрації записів договорів на встановлення особистого строкового земельного сервітуту вчинено запис № 404-3с.
20.11.2014 Управлінням з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради видано ФОП ОСОБА_1 паспорт прив`язки №01-02-17/2890-1204 «Стаціонарна тимчасова споруда - торговельний павільйон НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 », згідно з яким паспорт прив`язки дійсний до 22.07.2019, включає: - титульний аркуш із зазначенням реквізитів замовника (найменування, П.І.Б., місцезнаходження ТС, контактна інформація); - схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500; - ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС). Встановлення ТС здійснюється відповідно до паспорту прив`язки та відхилення від паспорту прив`язки ТС не допускається.
Згідно із схемою розміщення ТС площа стаціонарної тимчасової споруди - 30,0 м2, площа земельної ділянки - 41,25 м2.
ФОП ОСОБА_1 звернувся до виконкому Полтавської міської ради із заявою від 20.10.2020 (вх № 04.2.2-31/1/11977 від 22.10.2020) щодо подальшого розміщення стаціонарної тимчасової споруди (павільйону № НОМЕР_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 30,00 кв.м. на земельній ділянці площею 41,25 кв.м. 
У подальшому, ФОП ОСОБА_1 звернувся до Полтавської міської ради із заявою від 16.12.2020 (вх № 04.2.2-31/1/14003 від 17.12.2020), в якій просив на підставі позитивного висновку комісії з розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава (протокол №ПР/01.5/11 від 20.11.2020) оформити договір особистого строкового земельного сервітуту на земельну ділянку площею 41,25 кв.м. для розміщення торгівельного павільйону АДРЕСА_1 .
Так, рішенням третьої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 19.03.2021 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» (оскаржуване рішення) на підставі звернень суб`єктів підприємницької діяльності відповідно до Положення про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава, затвердженого рішенням двадцять другої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 18.05.2012, враховуючи розпорядження голови обласної державної адміністрації №207 від 20.05.2016 «Про перейменування топонімічних назв, демонтаж меморіальних дощок та зображень комуністичної символіки у місті Полтаві», керуючись Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, статтями 25, 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи протоколи комісії з розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава, вирішено:
продовжити розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава, згідно з додатком 1 - на 5 років (пункт 1);
замовникам, зазначеним в додатку 1 до цього рішення, продовжити дію особистого строкового земельного сервітуту на раніше сформовані земельні ділянки з оформленням відповідних договорів у встановленому порядку (пункт 2);
замовникам, зазначеним в додатку 1 до цього рішення, в Управлінні з питань містобудування та архітектури продовжити термін дії оформлених паспортів прив`язки (пункт 4).
Згідно із додатком 1 до вказаного рішення третьої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 19.03.2021 продовжено розміщення 3-ох тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава ФОП ОСОБА_1 за адресою розміщення об`єктів: АДРЕСА_1 (кадастрові номери земельних ділянок 5310137000:18:007:0357; 5310137000:18:007:0358; 5310137000:18:007:0359).
Також дослідивши зміст листа Департаменту патрульної поліції в Полтавській області № 4844/41/26/0_2021 від 25.03.2021, суди попередніх інстанцій встановили, що ФОП ОСОБА_1 погодження на розміщення тимчасових споруд за адресою розміщення об`єкту: АДРЕСА_1 (кадастрові номери земельної ділянки 5310137000:18:007:0357; 5310137000:18:007:0358; 5310137000:18:007:0359) не отримував, хоча таке погодження для нього було обов`язковим.
Водночас, зі змісту листа Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру від 18.05.2021 № 010401.2-07/944, адресованого Полтавській окружній прокуратурі, суди попередніх інстанцій встановили, що на виконання рішення третьої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 19.03.2021 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» станом на 18.05.2021 укладені та зареєстровані у виконкомі Полтавської міської ради договори особистого земельного сервітуту з наступними суб`єктами господарювання (згідно переліку), серед яких ФОП ОСОБА_1 не значиться.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості про реєстрацію речового права на нерухоме майно, прав власності та заборон відчуження та іпотек у відповідних державних реєстрах стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами 5310137000:18:007:0357; 5310137000:18:007:0358; 5310137000:18:007:0359 відсутні.
Не погодившись з пунктами 1, 2, 4 рішення Полтавської міської ради від 19.03.2021 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» в частині продовження розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава, продовження дії особистих строкових земельних сервітутів та паспортів прив`язки на наступні тимчасові споруди - згідно з додатком 1 до рішення ФОП ОСОБА_1 надано дозвіл на розміщення стаціонарної тимчасової споруди: під номером 24 - торговельного павільйону № НОМЕР_1 на земельній ділянці площею 42 кв.м. з кадастровим номером 5310137000:18:007:0357 по АДРЕСА_1 ; під номером 25 - торговельного павільйону № НОМЕР_2 на земельній ділянці площею 38 кв.м. з кадастровим номером 5310137000:18:007:0358 по АДРЕСА_1 ; під номером 26 - торговельного павільйону № НОМЕР_3 на земельній ділянці площею 42 кв.м. з кадастровим номером 5310137000:18:007:0359 по АДРЕСА_1 , а також не погодившись з паспортами прив`язки № 01-02-17/2888-1202, № 01-02-17/2887-1203 та №01-02-17/2890-1204 від 20.11.2014, керівник Полтавської окружної прокуратури Полтавської області звернувся з цим позовом до суду.
ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для продовження розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди, строк дії якого продовжується відповідним органом за зверненням особи, яка бажає продовжити розміщення тимчасової споруди, у разі відповідності розміщення ТС містобудівній документації, будівельним нормам, існуючим містобудівним обмеженням тощо та наявності документа про право користування земельної ділянки.
Суд першої інстанції також констатував, що тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності є елементом благоустрою, розміщення якої здійснюється на підставі дозвільного документу - паспорта прив`язки, який видає відповідний орган за зверненням особи, яка бажає розмістити тимчасову споруду, з дотриманням вимог, у тому числі, і Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 (далі - Єдині правила).
На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що при прийнятті рішення про продовження дії паспортів прив`язки Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради повинно було дотримуватися норм щодо розміщення ТС для здійснення підприємницької діяльності, закріплених в Єдиних правилах, які за своєю суттю, серед іншого, регулюють і відносини в сфері містобудування.
Водночас, за інформацією, наданою Управлінням патрульної поліції в Полтавській області, погодження ФОП ОСОБА_1 на розміщення торговельних павільйонів за адресою: АДРЕСА_1 , патрульною поліцією не надавалось.
Також суд першої інстанції встановив, що ФОП ОСОБА_1 продовжено розміщення тимчасових споруд, площа яких складає: 1) 42,0 кв.м. (торговельний павільйон № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 ); 2) 38,0 кв.м. (торговельний павільйон НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 ); 3) 42,0 кв.м (торговельний павільйон НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 ).
Місцевий суд констатував, що згідно зі схемою розміщення ТС по АДРЕСА_1 три торговельні павільйони (НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3) об`єднані в одне ціле та складають одну суцільну споруду, тобто тимчасова споруда за адресою: АДРЕСА_1 представляє собою одну єдину конструкцію площею, що фактично перевищує 30 кв. м. 
Із покликанням на матеріали фотофіксації споруди, що містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції констатував, що така за своєю конструкцією представляє одноповерхову споруду прямокутної конфігурації із загальними зовнішніми стінами і за своїми параметрами споруда не відповідає ознакам тимчасової споруди у розумінні статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». 
Суд першої інстанції також зазначив, що в ході підготовчого провадження адвокат третьої особи підтвердив те, що за адресою АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 розміщена тимчасова споруда з одним зовнішнім контуром площею 90 квадратних метрів по такому зовнішньому контуру.
Також судом першої інстанції із інформації, наявній у матеріалах справи, встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію права користування (сервітуту) за третьою особою земельними ділянками з кадастровими номерами 5310137000:18:007:0357, 5310137000:18:007:0358 та 5310137000:18:007:0359 по АДРЕСА_1 .
Отже, з огляду на те, що право користування земельними ділянками з кадастровими номерами 5310137000:18:007:0357, 5310137000:18:007:0358 та 5310137000:18:007:0359 у ФОП ОСОБА_1 не виникло у встановленому законодавством порядку через відсутність державної реєстрації такого права користування (сервітуту), суд першої інстанції дійшов висновку, що в Полтавської міської ради були відсутні правові підстави для продовження дії особистих строкових земельних сервітутів.
Також, оскільки прокурором в адміністративному позові вказано, які саме інтереси держави порушено оскаржуваними положеннями спірного рішення, та враховуючи, що відсутній орган, до компетенції якого належить здійснення нагляду за діяльністю органів місцевого самоврядування, суд першої інстанції дійшов висновку, що прокурором доведено підстави для захисту інтересів держави у суді.
Суд апеляційної інстанції дійшов протилежного висновку.
Так, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що площа кожної споруди ФОП ОСОБА_1 щодо розміщення яких виник спір у цій справі за кресленням контурів не перевищує допустимі 30 кв.м., а їх об`єднання (суміщення) не суперечить положенням статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI) та Порядку № 244.
Також суд апеляційної інстанції вказав на те, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зважаючи на норми Закону № 3038-VI, Порядку № 244, а оспорювані положення рішення Полтавської міської ради відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України, оскільки процедура продовження дії паспорту прив`язки не передбачає здійснення перевірки відповідності намірів щодо місця розташування тимчасової споруди комплексній схемі розміщення тимчасових споруд та урахування всіх наявних планувальних обмежень, передбачених будівельними нормами, з огляду на те, що відповідно до пунктів 1.8, 2.4, 2.5 Порядку № 244 така перевірка здійснюється на стадії надання паспорта, а не продовження його дії; відсутність документа на землекористування не є підставою як для відмови у видачі паспорта прив`язки, так і для відмови у продовженні його дії або анулювання його дії чи визнання його протиправним та скасування.
Окрім того, суд апеляційної інстанції вказав на те, що Порядок № 244 не містить приписів стосовно попереднього набуття суб`єктами господарювання будь-яких прав на земельні ділянки та їх реєстрацію, відсутність документа на землекористування не є підставою ні для відмови у видачі паспорта прив`язки, ні для відмови у продовженні його дії або анулювання його дії чи визнання його протиправним та скасування, а тому висновки місцевого суду щодо протиправності оскаржуваного рішення і скасування паспорту прив`язки не можна визнати обґрунтованими.
Також за висновками суду апеляційної інстанції, прокурор помилково вважає, що термін «мала архітектурна форма», визначений у частині третій статті 21 Закону України від 06.03.2005 № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон № 2807-IV) і застосований у Єдиних правилах, тотожний терміну «тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності», визначеному у частині другій статті 28 Закону № 3038-VI, і застосованому у Порядку № 244, оскільки чинним законодавством врегульовано порядок розміщення як малих архітектурних форм, так і тимчасових споруд, але різними правовими актами, а тому вимоги Єдиних правил розповсюджуються на розміщення малих архітектурних форм, а не тимчасових споруд, які знаходяться за межами червоних ліній вулиць. Відтак суд апеляційної інстанції констатував, що в третьої особи була відсутня потреба в погодженні їх розміщення із уповноваженим підрозділом Національної поліції.
V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 
В обґрунтування вимог касаційної скарги заступник керівника Полтавської обласної прокуратури стверджує, що в оскаржуваному судовому рішенні суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 905/2765/17, та постановах Верховного Суду від 10.12.2020 у справі № 396/1513/18, від 18.10.2018 у справі № 821/140/18, від 24.01.2020 у справі № 821/235/18. 
Також скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, з урахуванням приписів статей 98-102 Земельного кодексу України та статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з урахуванням приписів пунктів 2.11, 2.18 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 у поєднанні з вимогами пунктів 5.6, 5.8, 5.9, 8.1, 8.2 Положення про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава, затвердженого рішенням Полтавської міської ради від 18.05.2012.
Від третьої особи надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому ФОП ОСОБА_1 з посиланням на законність та обґрунтованість постанови суду апеляційної інстанції просить Суд залишити оскаржуване судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Інші учасники справи правом на подачу відзиву на касаційну скаргу не скористалися.
VІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Перевіряючи у межах повноважень, визначених частинами першою - другою статті 341 КАС України, правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, а також надаючи оцінку аргументам учасників справи, висловленим у касаційній скарзі та відзиві на неї, Верховний Суд виходить з такого.
Верховний Суд вже розглядав справи № 440/6762/21, № 440/6767/21, №440/6768/21, № 440/6769/21, № 440/7203/21, № 440/7204/21, № 440/7212/21, №440/7213/21 та інші, в яких йшлося про визнання протиправним і скасування окремих пунктів рішення Полтавської міської ради від 19.03.2021 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» в частині продовження розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава, продовження дії особистих строкових земельних сервітутів та паспортів прив`язки на тимчасові споруди, а також визнання протиправними та скасування паспортів прив`язки.
У згаданих справах поставали ті ж правові питання, що і у справі, яка розглядається.
Зокрема, у постанові від 07.08.2023 у справі № 440/7204/21 Верховний Суд виснував, що:
« 92. відсутність державної реєстрації земельного сервітуту в спірних правовідносинах не може бути перешкодою для розгляду Міськрадою та іншими її уповноваженими органами питання про продовження строку розміщення тимчасових споруд на території м. Полтави, продовження строку раніше встановлених договором земельних сервітутів та строку дії паспорту прив`язки.

105. За наведеного колегія суддів відхиляє доводи прокурора про те, що відсутність державної реєстрації строкового земельного сервітуту та закінчення строку дії попередньо укладених договорів про його встановлення станом на дату ухвалення спірного рішення Міськради й дату продовження Управлінням містобудування строку дії паспорту прив`язки можуть зумовлювати їх скасування як таких, що не відповідають вимогам закону».
Колегія суддів зазначає, що цей висновок є застосовним і до справи, що розглядається.
Отже, суд першої інстанції помилково мотивував часткове задоволення позову такою підставою як відсутність реєстрації документу про право користування земельною ділянкою у встановленому законом порядку. 
Відповідно, ці висновки суду першої інстанції слід виключити з мотивувальної частини судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.2022.
Надаючи оцінку протилежним висновкам судів попередніх інстанцій щодо необхідності погодження Національної поліції на розміщення тимчасових споруд, колегія суддів бере до уваги правові висновки, наведені у постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі №440/6759/21:
«ТС для провадження підприємницької діяльності є елементом благоустрою, розміщення якої має здійснюватися з урахуванням вимог Закону України «Про дорожній рух» та Єдиних правил № 198, а також на підставі дозвільного документу - паспорта прив`язки, який видає (продовжує строк дії) відповідний орган з дотриманням вимог вищевказаних Правил. Тому при вчиненні дій щодо продовження строку дії паспорта прив`язки уповноважений орган зобов`язаний повторно перевіряти дотримання норм щодо розміщення ТС для здійснення підприємницької діяльності, закріплених, зокрема в Законі України «Про дорожній рух» та Єдиних правилах №198, у тому числі наявність погодження від Національної поліції стосовно розміщення ТС у межах відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг.
101. У світлі обставин, встановлених у справі, що розглядається, та з урахуванням вищевикладених положень законодавства, колегія суддів вважає, що хоча й відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС перевіряється саме на етапі оформлення, а не продовження строку дії паспорта прив`язки, відповідачі у спірних правовідносинах, будучи зобов`язаними діяти насамперед в інтересах та від імені територіальної громади, встановивши порушення вимог закону щодо розміщення належної третій особі ТС (якщо таке порушення дійсно мало місце), повинні були виправити власну ж помилку, допущену під час прийняття рішення про оформлення і видачу паспорта прив`язки на таку споруду, й вжити передбачених законом заходів для приведення місця її розміщення у відповідність вимогам законодавства, або ж відмовити у продовженні строку дії такого дозвільного документа.
102. Колегія суддів вважає, що у такому випадку не порушується баланс публічних і приватних (індивідуальних) інтересів, оскільки такі дії покликані відновити законність та правовий порядок у сфері спірних правовідносин та забезпечити, при цьому, дотримання інтересів широкого кола осіб - територіальної громади міста, запобігти негативним наслідкам, що можуть настати у зв`язку з недотриманням встановленого законодавством порядку та місця розміщення ТС.
103. У такий спосіб суб`єкт владних повноважень, який реалізує публічно-владні управлінські функції у певних правовідносинах (у цій справі у сфері благоустрою території населеного пункту, містобудування та земельних відносин), може у легітимний спосіб захистити загальний інтерес, прийнявши відповідне рішення або вчинивши певні дії (відмовивши у продовженні строку розміщення тимчасової споруди або привівши місце її розташування у відповідність до вимог законодавства).
104. Однак у спірних правовідносинах, Полтавська міськрада та утворений нею орган - Управління з питань містобудування та архітектури, продовжуючи третій особі строк розміщення тимчасової споруди та строк дії паспорту прив`язки, не звернули увагу на відсутність погодження місця розташування споруди з власниками автомобільних доріг та уповноваженим підрозділом Національної поліції, як того вимагає пункт 20 Єдиних правил, не виправили власну ж помилку, допущену під час прийняття рішення про оформлення і видачу паспорта прив`язки на таку споруду.
105. Аналогічні правові висновки у подібних спірних правовідносинах викладені Верховним Судом у постанові від 7 листопада 2023 року у справі № 440/6760/21.».
У справі, що розглядається, судом першої інстанції установлено, що Полтавська міська рада та утворений нею орган - Управління з питань містобудування та архітектури, продовжуючи ФОП ОСОБА_1 строк розміщення тимчасових споруд та строк дії паспортів прив`язки від 20.11.2014 №01-02-17/2888-1202, №01-02-17/2887-1203 та №01-02-17/2890-1204, не звернули увагу на відсутність погодження місця розташування споруди з власниками автомобільних доріг та уповноваженим підрозділом Національної поліції, як того вимагає пункт 20 Єдиних правил.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що хоча й відповідність намірів замовника щодо місця розташування тимчасової споруди перевіряється саме на етапі оформлення, а не продовження строку дії паспорта прив`язки, Полтавська міська рада та Управління з питань містобудування та архітектури у спірних правовідносинах, будучи зобов`язаними діяти насамперед в інтересах та від імені територіальної громади, встановивши порушення вимог закону щодо розміщення належної третім особам тимчасової споруди (якщо таке порушення дійсно мало місце), повинні були виправити власну помилку, допущену під час прийняття рішення про оформлення і видачу паспорту прив`язки на таку споруду, й вжити передбачених законом заходів для приведення місця її розміщення у відповідність вимогам законодавства, або ж відмовити у продовженні строку дії такого дозвільного документа, у подальшому на розміщення споруди.
Аналогічний правовий висновок також викладено у постановах Верховного Суду від 02.10.2024 у справах № 440/6762/21 та № 440/6768/21.
З огляду на зазначене та враховуючи правові висновки Верховного Суду щодо вирішення цієї категорії справ, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що у спірних відносинах відповідачі діяли не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а оспорювані положення рішення Полтавської міської ради від 19.03.2021 не відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим наявні підстави для їх скасування.
Щодо висновків суду апеляційної інстанції з приводу невідповідності розміщених відповідно до оспорюваних положень рішення суб`єкта владних повноважень тимчасових споруд вимогам стосовно їх площі, колегія суддів звертає увагу на те, що таке правове питання вже вирішувалося Верховним Судом у справі №440/6767/21 (постанова від 21.11.2023), в якій предметом судового спору було рішення Полтавської міської ради від 19.03.2021, що і у справі, яка розглядається.
У постанові від 21.11.2023 в справі №440/6767/21 Верховний Суд дійшов таких висновків:
« 85. за правилами абзацу другого пункту 4 Єдиних правил мала архітектурна форма для провадження підприємницької діяльності - це невелика (площею до 30 кв. метрів) споруда торговельно-побутового призначення, яка виготовляється з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без спорудження фундаменту.
86. Вказане визначення «малої архітектурної форми» повністю відповідає визначенню «тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності», закріпленому в частині другій статті 28 Закону № 3038-VI.
87.   Як було зазначено вище, згідно із пунктом 1.4 Порядку № 244, який був прийняти на виконання вимог статті 28 Закону № 3038-VI стаціонарна ТС - це споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.
88.   Аналогічне за змістом визначення терміну «стаціонарна ТС» міститься у пункті 1.3 Положення про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава.
89.   Таким чином, тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності є елементом благоустрою, розміщення якої здійснюється на підставі дозвільного документу - паспорта прив`язки, який видає відповідний орган за зверненням особи, яка бажає розмістити тимчасову споруду, з дотриманням вимог, у тому числі, Порядку № 244, Єдиних правил та Положення про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава.
90.   А відтак колегія суддів не може погодитись із висновком суду апеляційної інстанції про те, що площа торговельного павільйону щодо розміщення якого виник спір у цій справі за кресленням контурів не перевищує допустимі 30 кв.м, а їх об`єднання (суміщення) не суперечить положенням статті 28 Закону № 3038-VI та Порядку № 244, оскільки стаціонарна тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності (павільйон) не може перевищувати 30 квадратних метрів саме по зовнішньому контуру, у тому числі з урахуванням об`єднання (суміщення).
91. Отже, колегія суддів звертає увагу на те, що стаціонарна тимчасова споруда щодо продовження строку на розміщення якої оспорюваними положеннями рішення Полтавської міської ради виник спір у цій справі, через перевищення її площі не відповідає ознакам тимчасової споруди у розумінні положень статті 28 Закону №3038-VI та Порядку № 244.».
Колегія суддів вважає такі висновки Верховного Суду в справі № 440/6767/21 правозастосовними до обставин справи, що розглядається, і не вбачає правових підстав відступати від таких.
Аналогічний правовий висновок також міститься в постанові Верховного Суду від 17.10.2023 у справі № 440/6769/21.
У справі, що розглядається, судом першої інстанції встановлено, що пунктом 1 оскаржуваного рішення Полтавської міської ради від 19.03.2021 продовжено розміщення тимчасових споруд, площа яких складає: 1) 42,0 кв.м. (торговельний павільйон НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 ); 2) 38,0 кв.м. (торговельний павільйон НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 ); 3) 42,0 кв.м (торговельний павільйон НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 ).
Дослідивши наявну в матеріалах схему розміщення ТС по АДРЕСА_1 , суд першої інстанції встановив, що за вказаною адресою три торговельні павільйони (НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3) об`єднані в одне ціле та складають одну суцільну споруду площею, що фактично перевищує 30 кв.м. 
Із покликанням на матеріали фотофіксації споруди, що містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції також констатував, що така представляє собою одноповерхову споруду прямокутної конфігурації із загальними зовнішніми стінами і за своїми параметрами не відповідає ознакам тимчасової споруди у розумінні статті 28 Закону № 3038-VI.
Ту обставину, що ФОП ОСОБА_1 розміщена тимчасова споруда з одним зовнішнім контуром площею 90 квадратних метрів по такому зовнішньому контуру також підтвердив у суді першої інстанції адвокат третьої особи в ході підготовчого провадження.
За таких обставин, враховуючи правові висновки Верховного Суду, сформовані у спірних правовідносинах, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що стаціонарна споруда щодо продовження строку на розміщення якої оспорюваними положеннями рішення Полтавської міської ради виник спір у цій справі, через перевищення її площі не відповідає ознакам тимчасової споруди у розумінні положень статті 28 Закону № 3038-VI та Порядку №244.
Підсумовуючи викладене, Верховний Суд приходить до висновку, що пункти 1, 2, 4 рішення Полтавської міської ради від 19.03.2021 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» в частині продовження ФОП ОСОБА_1 розміщення стаціонарної тимчасової споруди - торговельного павільйону № НОМЕР_1 на земельній ділянці площею 42,0 кв.м. з кадастровим номером 5310137000:18:007:0357 по АДРЕСА_1 ; торговельного павільйону № НОМЕР_2 на земельній ділянці площею 38,0 кв.м. з кадастровим номером 5310137000:18:007:0358 по АДРЕСА_1 ; торговельного павільйону № НОМЕР_3 на земельній ділянці площею 42,0 кв.м. з кадастровим номером 5310137000:18:007:0359 по АДРЕСА_1 , а також в частині продовження дії особистого строкового земельного сервітуту на земельні ділянки з кадастровими номерами 5310137000:18:007:0357, 5310137000:18:007:0358, 5310137000:18:007:0359 та в частині продовження терміну дії паспортів прив`язки на вказані стаціонарні тимчасові споруди прийняті Полтавською міською радою з порушенням вимог Закону № 280/97-ВР, ЗК України, статті 28 Закону № 3038-VI, Порядку №244 та Положення про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава, затвердженого рішенням Полтавської міської ради від 18.05.2012, оскільки у Полтавської міської ради були відсутні правові підстави для продовження строків розміщення ТС та термінів дії паспортів прив`язки.
Відтак колегія суддів не може погодитись із висновками суду апеляційної інстанції про те, що у спірних відносинах відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а оспорювані положення рішення Полтавської міської ради від 19.03.2021 відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України.
Натомість суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті проте частково з помилкових мотивів у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів часткового задоволення позовних вимог.
Щодо доводів скаржника про неврахування судом апеляційної інстанції висновків Великої Палати Верховного Суду, сформованих у постанові від 12.02.2019 у справі № 905/2765/17, та Верховного Суду, викладених у постановах від 10.12.2020 у справі № 396/1513/18, від 18.10.2018 у справі № 821/140/18, від 24.01.2020 у справі №821/235/18, то колегія суддів зазначає таке.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №905/2765/17, на яку заявник посилається на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, спір стосується бездіяльності органу місцевого самоврядування щодо продовження дії паспорта прив`язки для розміщення групи тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та дії договору строкового особистого сервітуту.
В постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 821/140/18 та від 24.01.2020 у справі № 821/235/18, на які прокурор посилається на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, спірні правовідносини виникли щодо правомірності наказу відповідача щодо анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди та скасування припису відповідача про демонтаж елементу вуличної торгівлі.
У постанові Верховного Суду від 10.12.2020 у справі № 396/1513/18, на яку позивач посилається на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, спірні правовідносини виникли щодо правомірності припинення договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації.
Натомість у справі, що розглядається, предметом судового оскарження є рішення Полтавської міської ради від 19.03.2021 «Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» в частині продовження розміщення стаціонарних тимчасових споруд, продовження дії особистого строкового земельного сервітуту на земельні ділянки та продовження терміну дії паспорту прив`язки на тимчасові споруди.
Отже, відсутні підстави вважати, що оскаржуване судове рішення та зазначені вище постанови Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду прийняті у справах правовідносини у яких є подібними.
VІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до частини першої статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Своєю чергою, відповідно до приписів статті 351 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Викладене свідчить про те, що оскаржувана постанова ухвалена судом апеляційної інстанції з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому касаційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в межах її доводів та вимог слід задовольнити частково, скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2023, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 про часткове задоволення позовних вимог - залишити в силі зі зміною мотивувальної частини.
Керуючись статтями 345, 349, 351, 352, 355, 356, 359 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Заступника керівника Полтавської  обласної прокуратури задовольнити частково.
Скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2023, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 у справі №440/8483/21 залишити в силі зі зміною мотивувальної частини.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                                С. М. Чиркін
                                                                                          А. А. Єзеров
                                                                                          В. М. Шарапа